Єдиний унікальний номер: 378/539/26 
Провадження № 3/378/213/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2026 року        селище Ставище 
Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч. 3 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яку постановою Ставищенського районного суду Київської області від 03.10.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 18.04.2026 о 22 годині 43 хвилин за адресою  АДРЕСА_1  повторно протягом року вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме, виражалась нецензурною лайкою в його бік, погрожувала предметом, схожим на викрутку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 16). Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. 
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Оскільки частиною 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. 173-2 КУпАП, та враховуючи, що клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за можливе розглянути вказану справу у відсутність останньої, яка належним чином повідомлена про розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КупАП, підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 330994 від 18.04.2026, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та в ньому зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовилась (а. с. 1),
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.04.2026, відповідно до яких він 18.04.2026 о 17 год. повернувся додому, його дружина ОСОБА_1 перебувала в будинку та вживала спиртне, в них стався словесний конфлікт. Він, щоб припинити конфлікт, пішов до магазину. Повернувшись додому, ліг відпочити, дружина продовжувала вживати спиртні напої. Близько 23 год. дружина почала себе агресивно поводити та взяла до рук викрутку, яку він в неї забрав та викликав поліцію, 
- даними відеозапису з боді-камер поліцейських (на оптичних дисках), на яких зафіксовано пояснення потерпілого ОСОБА_2 , наданими ним працівникам поліції, в яких він підтвердив обставини, викладені в протоколі та його письмових поясненнях, зазначивши, що дружина близько 23 години почала себе агресивно поводити та погрожувала йому викруткою, яку він в неї забрав та викликав поліцію. ОСОБА_1 , яка мала зовнішні ознаки сп`яніння, від дачі пояснень працівниками поліції відмовилась (а. с. 9),
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 квітня 2026 року (а. с. 6), якою визначено ОСОБА_2 як постраждалу особу, а ОСОБА_1 як кривдницю, та відповідно до якого працівником поліції встановлено, що ОСОБА_1 вчиняла раніше психологічне насильство щодо постраждалої особи.
Вищенаведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.
Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 03.10,2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 5).
Враховуючи викладене, вважаю, що  ОСОБА_1  вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, і її вина доведена матеріалами даної справи.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність  ОСОБА_1  за вказане адміністративне правопорушення, не встановлено.
Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173- 2 КУпАП, враховуючи дані про особу останнього, суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, одночасно із вирішенням питання про накладення стягнення за вказане правопорушення вирішується питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження Типової програми для кривдників, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 01.10.2018 № 1434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.2018 за № 1222/32674.
Відповідно до статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.
Згідно із п. 8 розділу 1 Типової програми для кривдників, кривдника може бути направлено на проходження цієї Типової програми на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Порядок направлення на проходження програми для кривдника визначено пунктом 3.3.Інструкції щодо порядку взаємодії структурних підрозділів, відповідальних за реалізацію державної політики щодо попередження насильства в сім`ї, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім`ї, затвердженої Наказом Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту, Міністерства внутрішніх справ України 07.09.2009 № 3131/386, згідно з якою, у разі вчинення особою насильства в сім`ї, служба дільничних інспекторів поліції або кримінальна поліція у справах дітей видає цій особі під розписку направлення на проходження корекційної програми та в триденний строк надсилає до відповідного кризового центру повідомлення про направлення особи на проходження корекційної програми.
На виконання приписів ч. 5 ст. 283 КУпАП, суд дійшов висновку щодо відсутності необхідності направлення правопорушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП, з мотивів того, що ОСОБА_1 відповідно до форми оцінки ризиків, уповноваженим працівником поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 , як середній.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 36 ч. 2, ч. 3 ст. 173-2, 245, 280, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя         Н. М. Марущак