П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 570/4536/25
Провадження № 22-ц/4815/424/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
відповідач – ОСОБА_1 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року, ухвалене у складі судді Кушнір Н.В., в м. Рівне, 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 18.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №635324886 на суму 11100,00 грн. Грошові кошти перераховано на банківську карту, вказану у заявці при укладенні договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди у т.ч. щодо продовження терміну дії договору факторингу. 31.07.2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №31/0724-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 року до договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04 червня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Наявність боргу підтверджується наданими розрахунками заборгованості. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви становить 13 093 грн. 32 коп., з яких: 7 175 грн. 93 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 917 грн. 39 коп. – сума заборгованості за відсотками, що також зазначено у розрахунку заборгованості.
Заочним рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції вмотивоване відсутністю належних, достатніх, достовірних доказів на підтвердження відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» права вимоги до  ОСОБА_1 , адже кредитним договором №635324886 від 18.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 ,не порушуються права і законні інтереси ТОВ «Юніт Капітал», оскільки відсутні підтвердження передачі права вимоги від первісного кредитора –ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача, а тому останнє не має права вимагати від  ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду першої інстанції про відсутність доказів переходу до нього права вимоги до відповідача від первісного кредитора та пояснює, що Договором факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення є право вимоги до  ОСОБА_1 . Додає, що за реєстром, складеним на виконання умов Договору факторингу, Первісним кредитором було передано дійсне право вимоги до Відповідача за Кредитним договором яке існувало на момент такої передачі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зазначає, що договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Вказує, що право вимоги за кредитним договором №635324886 від 18.07.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Стверджує, що 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №635324886 від 18.07.2021 року. Вказує, що 04.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Наголошує, що на підтвердження переходу права вимоги до позивача було Витяг з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 13093,32 грн.. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість, вважає, що наявні підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, а також вирішити питання про розподіл судових витрат, включаючи витрати на правничу допомогу.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 18 липня 2021 року ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» уклали кредитний договір №635324886, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 11 100 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
Згідно з п.1.2. договору кредит надається строком на 126 днів.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4AZ25. 
18 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 11 100 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 .
Згідно з додатковою угодою від 23.09.2021 до договору №635324886 від 18.07.2021 сторони дійшли згоди у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити загальний строк, на який був наданий кредит, на десять днів.
Крім цього, додатковою угодою від 07.10.2021 до договору №635324886 від 18.07.2021 сторони дійшли згоди продовжити загальний строк, на який був наданий кредит, ще на чотирнадцять днів.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором.
28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжений до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 
31 грудня 2020 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжили строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладений у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 
31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
31 грудня 2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
31 грудня 2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
ОСОБА_1 зазначений боржником за договором №635324886 на загальну суму 13 093 грн. 32 коп., з яких: 7 175 грн. 93 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 917 грн. 39 коп. - сума заборгованості за відсотками (витяг з реєстру прав вимоги №166 від 28.12.2021).
31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений Договір факторингу № 31/0724-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, ОСОБА_1 зазначений боржником за договором №635324886 на загальну суму 13 093 грн. 32 коп., з яких: 7 175 грн. 93 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 917 грн. 39 коп. - сума заборгованості за відсотками.
04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові вимоги в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, ОСОБА_1 зазначений боржником за договором №635324886 на загальну суму 13 093 грн. 32 коп., з яких: 7 175 грн. 93 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 917 грн. 39 коп. - сума заборгованості за відсотками, що також зазначено у розрахунку заборгованості.
З повідомлення №20.1.0.0.0/7-250925/29089-БТ від 03.10.2025 АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що на ??ім?я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в Банку емітовано картку № НОМЕР_3 . ??За період з 18.07.2021 по 23.07.2021 на картку було зарахування у сумі 11 100 UAH. ???
Відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» обґрунтована відсутністю доказів переходу до нього права вимоги від первісного кредитора, і апеляційна скарга базується на спростуванні такого висновку місцевого суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. З наведено слідує, що договір факторингу є оплатним. 
За положеннями цивільного права залежно від моменту, з якого правочини вважаються дійсними, тобто породжують цивільні права і обов`язки, зобов`язують сторін, розрізняють консенсуальні – правочини, які є дійсними з моменту досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах та реальні правочини. Реальні правочини - це правочини, які вважаються дійсними не відразу після досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах, а тільки після вчинення на основі досягнутої згоди певної фактичної дії - передачі майна, грошової суми тощо. Виходячи із п. 3.1.3. Розділу 3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (як у старій редакції, так і у новій), сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта, тобто цей договір є оплатним та реальним. 
Таким чином, на підтвердження факту зарахування коштів на рахунок клієнта, має долучатися платіжний документ у підтвердження проведення фінансової операції, зокрема, платіжна інструкція, яка є документом первинного бухгалтерського обліку. 
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Таким чином, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Як встановлено судом, 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01, в подальшому неодноразово укладали додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу, при цьому, обсяг прав та обов`язків сторін не змінений.
Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц, у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.
На думку суду, по своїй суті додаткові угоди не є новим договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до відповідача у даній справі за кредитним договором №635324886, який укладений 18 липня 2021 року.
Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір №635324886 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали 18 липня 2021 року, тобто більше ніж через два роки після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Таким чином, на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 , не укладений кредитний договір, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс», на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Отже, право вимоги до ОСОБА_1 не існувало на момент укладення договору факторингу, хоча як право майбутньої вимоги на момент укладення договору мало би бути визначеним. Однак, жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, та сторони не могли передбачити, що 18 липня 2021 року буде укладений кредитний договір №640179667.
Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно відповідача як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу від 31.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке, зокрема, не могло передати таке право в подальшому на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 ТОВ «Юніт капітал», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором №640179667, укладеним 18.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку з нормами законодавства, яке їх регулює, беручи до уваги судову практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, висновки якого є обов`язковими до врахування апеляційними судами, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність факту переходу до ТОВ «Таліон Плюс» прав вимоги за договором факторингу від 28 листопада 2018 року до відповідача за Кредитним договором №635324886 від 18.07.2021 року, який було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем  ОСОБА_1 , що, в свою чергу, свідчить про відсутність порушених прав та інтересів ТОВ «Юніт Капітал», за захистом яких останнє звернулося до суду з цим позовом, та, відповідно, законність і обґрунтованість відмови суду першої інстанції у задоволенні позову.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» залишити без задоволення.

Заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.