125/325/26
3/125/92/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.07.2026         м. Бар Вінницької області
Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., за участі: секретаря судового засідання Войтюк В.М., прокурора Стецюк Н.Д., особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, головного бухгалтера Барського УВП УТОС, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИЛА:
До провадження судді Барського районного суду Вінницької області Питель О.В. надійшло три справи відносно ОСОБА_1 : за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - справа № 125/325/26 (провадження № 3/125/92/2026), протокол № 158 від 06.02.2026; 125/326/26 (провадження № 3/125/93/2026), протокол № 159 від 06.02.2026; № 125/327/26 (провадження № 3/125/94/2026), протокол № 157 від 06.02.2026. Вважаю за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження під номером справи 125/325/26, що відповідає положенням ст. 36 КУпАП.
 
ОСОБА_1 , будучи 01.11.2022 звільненою з посади головного спеціаліста по роботі зі страхувальниками Барського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно з п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушуючи вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
 
Крім того, ОСОБА_1 , будучи 01.11.2022 звільненою з посади головного спеціаліста по роботі зі страхувальниками Барського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно з п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (тут і далі у редакції станом на час звільнення ОСОБА_1 ) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушуючи вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні (з 01.01.2022 по 01.11.2022), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
 
Крім того, ОСОБА_1 , будучи 01.11.2022 звільненою з посади головного спеціаліста по роботі зі страхувальниками Барського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно з п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушуючи вимоги ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень не визнала. Вважає, що не має обов`язку подавати декларації, оскільки не є державним службовцем.
 
Прокурор у судовому засіданні висловив позицію про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Крім того, долучила листи-роз`яснення НАЗК, дані з офіційного сайту Пенсійного фонду України з публікаціями повідомлень для заінтересованих осіб про відновлення декларування та про поширення декларування на працівників Фонду соціального страхування, а також висновок про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.
 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
 
Відповідно даних копії наказу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 289-к/тр від 13.05.2019, ОСОБА_1 з 14.05.2019 прийнято на посаду головного спеціаліста по роботі зі страхувальниками Барського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Відповідно даних копії наказу в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 249-к/тр від 25.10.2022, ОСОБА_1 з 01.11.2022 звільнено з займаної посади за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Згідно з інформацією, що надана з ГУ ПФУ у Вінницькій області, ОСОБА_1 листом № 0200-14-8/112568 від 06.12.2023 повідомлялася про відновлення термінів декларування та обов?язку подання відповідних декларацій.
Відповідно до даних копії листа НАЗК № 190-07/10442-22 від 14.04.2022, з метою уникнення порушень працівниками Фонду соціального страхування України положень чинного антикорупційного законодавства, керуючись п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національним агентством надані роз?яснення, згідно з якими перелік суб?єктів, на яких поширюється дія Закону (у тому числі обов?язок щодо подання декларацій), визначено у ст. 3 Закону. До таких суб?єктів належать, зокрема: ??посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Фонду соціального страхування України (п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону); ??члени правління Фонду соціального страхування України (п. «к» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).
Згідно з п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб?єктом декларування та зобов?язана подавати декларації відповідно до цього Закону.
У примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено, що суб?єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов?язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в-г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. 
 
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
 
Згідно з п. 27 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій-чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою-чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
 
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.
 
З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу ІІ Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.
Вказані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.
НАЗК надає роз`яснення щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме: щорічна декларація – декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року; декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов?язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності; декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.
Отже, ОСОБА_1  зобов`язана була подати щорічну декларацію за 2021 рік - до 31.01.2024, декларацію «При звільнені» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, - до 31.01.2024, декларацію за 2022 рік (після звільнення) - до 31.01.2024. Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише:
- 30.04.2025 о 15:10 щорічну декларацію за 2021 рік; 
- 30.04.2025 о 15:25 декларацію при звільнені за період не охоплений раніше поданими деклараціями; 
- 30.04.2025 о 15:48 щорічну декларацію за 2022 рік (після звільнення).
Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, а саме: 
- даними протоколів про адміністративні правопорушення № 157, 158, 159 від 06.02.2026;
- письмовими поясненнями  ОСОБА_1 , згідно з якими вона вину визнала частково;
- даними копії листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 0200-15-5/137006 від 28.11.2025 про надання інформації управлінню статегічних розслідувань за їх запитом з додатками;
- копії наказу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 289-к/тр від 13.05.2019 про прийняття з 14.05.2019 на роботу ОСОБА_1 ;
- копії особового листка з обліку кадрів ОСОБА_1 ;
- копії наказу в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 249-к/тр від 25.10.2022 про звільнення ОСОБА_1 з 01.11.2022 з посади головного спеціаліста по роботі зі страхувальниками Барського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області;
- копії повідомлення ГУ ПФУ у Вінницькій області ОСОБА_1 № 0200-14-8/112568 від 06.12.2023 про обов`язок та строки подання декларацій та відповідальність за порушення вимог фінансового контролю;
- копії листа-роз`яснення НАЗК № 190-07/10442-22 від 14.04.2022;
- копії листа-роз`яснення НАЗК № 47-08/44319/20 від 28.08.2020;
- копії повідомлення Департаменту внутрішньої безпеки НПУ № 70-09/103056-25 від 25.12.2025 щодо відомостей про збої у роботі реєстру декларацій;
- витягами з послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , з яких вбачається несвоєчасне подання декларацій;
- даними рапортів ст. о/у 1-го сектору (протидії корупції) УСР у Вінницькій області ДСР НПУ № 204, 205, 206 від 06.02.2026 щодо несвоєчасного подання декларацій.
Своїми діями ОСОБА_1  вчинила адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що ОСОБА_1  необхідно визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1  вчинила три адміністративних правопорушення, що передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. З огляду на положення статті 36 КУпАП, стягнення слід накласти у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, думки прокурора, вважаю, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на викладене вище, із ОСОБА_1  слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, яке зафіксоване у протоколі № 157 від 06.02.2026.
 
Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, яке зафіксоване у протоколі № 158 від 06.02.2026.
 
Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, яке зафіксоване у протоколі № 159 від 06.02.2026.
 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1275 грн (одна тисяча двісті сімдесят п`ять гривень).
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
 
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

 
Суддя