ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49027
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-49, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1396/26	

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Козуниці К.Е., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКИЧ ЕНЕРДЖІ", 01010, м.Київ, провулок Хрестовий, буд.2, офіс 405, код ЄДРПОУ 43660488
до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА", 49000, м.Дніпро, вулиця Глинки, буд.7, поверх 6, код ЄДРПОУ 30912734
про стягнення заборгованості у розмірі 2 536 238,40грн. 

Представники сторін:
від позивача: Руденко Олександр Анатолійович, ордер №2154924 від 18 березня 2026р.
від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКИЧ ЕНЕРДЖІ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА" про стягнення основної заборгованості – 878 533,15 грн., пені – 1 519 681,26 грн., 3 % річних – 147 161,42грн. та інфляційних втрат - 211 768,56 грн., а всього у розмірі 2 757 144,39грн.
Судові витрати просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки нафтопродуктів №ТК-195 від 03.09.2024р. в частині оплати поставленого позивачем товару.
Ухвалою суду від 25.03.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.04.2026р. о 11:00год.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.
Ухвалою суду від 20.04.2026р. відкладено підготовче засідання по справі на 06.05.2026р. о 10:00год.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.
Ухвалою суду від 06.05.2026р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.05.2026 о 14:30год.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 13.05.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 27.05.2026р. о 14:45год.
Відповідач відзив на позов до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами (доказами).
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
У судовому засіданні 27.05.2026р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІКИЧ ЕНЕРДЖІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційна фірма «ВЕЛТА» укладений Договір поставки нафтопродуктів ТК-195.
Відповідно до п.1.1. за цим Договором Постачальник зобов`язувався передати у власність Покупця нафтопродукти: дизельне паливо, паливо для реактивних двигунів, бензини марки А-80, А-92, А-95, газ вуглеводневий скраплений, масла та інше (далі – Товар), а Покупець зобов`язувався прийняти Товар та сплатити за нього, відповідно до умов цього Договору. 
Відповідно до п. 2.2 Договору Покупець зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений Постачальником Товар, а також витрати, пов`язані з транспортуванням Товару.
Положеннями пп. 3.2.1. Договору визначено, що постачання за цим Договором здійснюється окремими партіями, на підставі даних заявки Покупця. 
Підпунктом 3.2.4 Договору передбачено, що Постачальник у разі підтвердження готовності виконати заявку на поставку товару на вказаних у ній умовах надає Покупцю рахунок-фактуру. 
Відповідно до пп. 3.2.5 Договору визначено, що предмет поставки, асортимент, кількість Товару та ціна й умови поставки партії Товару є остаточно погодженими на підставі даних, вказаних у заявці Покупця та рахунку-фактурі Постачальника: 
- якщо поставка здійснюється на умовах передоплати (п. 5.2 Договору) – у разі оплати Покупцем товару; 
- якщо поставка здійснюється на умовах відстрочки платежу (п. 5.3 Договору) – у разі підписання Покупцем (перевізником/експедитором) товарнотранспортної накладної та/або видаткової накладної про отримання Товару. 
Згідно з пп. 3.4.1, 3.4.2 п. 3.4. Договору, датою поставки товару вважається: при базисі постачання FCA, CPT – дата, зазначена у видатковій накладній на Товар та/або в товарно-транспортній накладній на Товар (пп.3.4.1. Договору). 
При базисі постачання EXW – дата, зазначена у видатковій накладній на товар та/або в Акті приймання-передачі товару (пп.3.4.2. Договору). 
Положеннями п. 3.5 Договору визначено, що Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості, а право власності на Товар, ризики втрати та порчі Товару є такими, що перейшли від Постачальника до Покупця з дати поставки, передбаченої п. 3.4 цього Договору.
Наявність підписів уповноважених представників Сторін на видаткових накладних та/або товарно-транспортних накладних, актах приймання-передачі Товару, свідчить про те, що всі відомості зазначені в них є вірними, погодженими та прийнятими Сторонами без претензій щодо предмету поставки, асортименту, кількості, якості, ціни Товару (п. 4.4 Договору). 
Відповідно до п. 5.2 Договору, Покупець здійснює 100% передоплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника до моменту поставки Товару згідно рахунку-фактури Постачальника. 
Положеннями п. 5.3 Договору визначено, що Постачальник має право відвантажити покупцю Товар без передоплати. Сторони домовилися, що у такому випадку Покупець зобов`язується сплатити за поставлений Товар на підставі Договору протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з дати поставки Товару, визначеної п. 3.4 цього Договору. 
Як зазначає позивач, на виконання своїх зобов`язань відповідно до Договору Постачальником здійснювалась поставка Товару Покупцю, що підтверджується видатковими накладними (а.с.27-44).
Всього, за період дії договору Постачальник поставив Покупцю товар на загальну суму 46 948 801,61грн.
Утім, в порушення умов Договору Покупцем не було здійснено оплату за отриманий Товар в повному обсязі. В період з 09.09.2024р. по 24.03.2025р. Відповідач оплатив за поставлений Товар 32 970 268,46грн.
Остання поставка Товару відбулася 29.03.2025р. Станом на 29.03.2025р. заборгованість Відповідача перед Позивачем за отриманий Товар складала 13 978 533,15грн. 
За період з 01.04.2025р. по 22.09.2025р. від Відповідача надійшли оплати на загальну суму 13 100 000,00грн.
Отже, за період дії Договору від Відповідача надійшли оплати за отриманий Товар на загальну суму 46 070 268,46грн., що підтверджується Довідкою АТ «ПУМБ» (а.с.45-46.).
Як вбачається з матеріалів справи, листом за вих. № 28/07-1 від 28.07.2025р. Відповідач гарантував сплату заборгованості, яка була наявна на той момент, за дизельне пальне згідно наведеного графіку в строк по 29.08.2025р.
Проте, станом на дату подачі позову оплата заборгованості за поставлений Товар Відповідачем в повному обсязі проведена не була.
У зв`язку з вищезазначеними обставинами, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 878 533,15грн.
На час винесення рішення, доказів сплати заборгованості суду не надано.
Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.
Згідно положень ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.
За змістом ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Виходячи зі договору, строк виконання зобов`язання з оплати за поставлений товар є таким, що настав.
Відповідач доказів оплати вартості товару на час винесення рішення суду не надав; обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.
Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 878 533,15грн. є законними й обґрунтованими.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.
Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.
Пунктом 7.3. Договору сторони погодили, що в разі несплати, або несвоєчасної оплати вартості отриманого Товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період за який стягується пеня від вартості несплаченого або невчасно сплаченого Товару.
Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за період прострочення з 29.03.2025 року по 11.03.2026 року в розмірі 1 355 206,32грн.
Згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі наведеної норми закону Позивач просить стягнути з Відповідача три проценти річних у розмірі 131 244,50грн. за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 29.03.2025 року по 11.03.2026 року. та інфляційні втрати у розмірі 171 254,43грн. за період з квітня 2025 по лютий 2026 року. 
За підрахунками суду розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат здійснено арифметично правильно.
На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції “Про захист прав людини і основоположних свобод” є право на змагальне провадження.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 30 434,86грн.
Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА", 49000, м.Дніпро, вулиця Глинки, буд.7, поверх 6, код ЄДРПОУ 30912734 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКИЧ ЕНЕРДЖІ", 01010, м.Київ, провулок Хрестовий, буд.2, офіс 405, код ЄДРПОУ 43660488 основну заборгованість – 878 533,15 грн., пеню – 1 355 206,32грн., 3 % річних – 131 244,50грн. та інфляційні втрати 171 254,43 грн., а всього – 2 536 238,40 грн. (два мільйони п`ятсот тридцять шість тисяч двісті тридцять вісім гривень 40 коп).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА", 49000, м.Дніпро, вулиця Глинки, буд.7, поверх 6, код ЄДРПОУ 30912734 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКИЧ ЕНЕРДЖІ", 01010, м.Київ, провулок Хрестовий, буд.2, офіс 405, код ЄДРПОУ 43660488 судовий збір у розмірі 30 434,86грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ТІКИЧ ЕНЕРДЖІ", 01010, м.Київ, провулок Хрестовий, буд.2, офіс 405, код ЄДРПОУ 43660488 із державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 650,88грн., перерахований згідно платіжної інструкції №312 від 18.03.2026р., про що видати ухвалу.

Ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.   

Повний текст рішення складено 04.06.2026

Суддя С.П. Панна