ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/118/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу а позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката – Фабіан Наталії Арпадівни (далі – представник позивача) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – відповідач), яким просить:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу для обчислення та нарахування пенсії періоду роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС; 
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для обчислення та нарахування пенсії період роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС; 
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заповнити формуляр UA/CZ 205 та спрямувати його до Чеського управління соціального забезпечення, з внесенням до нього періоду роботи ОСОБА_1 з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС;
4) стягнути з Відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.11.2025 року позивач через свого представника звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з заявою в якій просила зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС та заповнити відповідний формуляр UA/CZ та спрямувати його до Чеського управління соціального забезпечення (Ceska sprava socialniho zabezpeceni) з внесенням до нього періоду роботи ОСОБА_1 з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС.
У відповідь, листом від 23.12.2025 року за №6998-7327/С-0700/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило позивачу у зарахуванні до її стажу роботи період роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 року на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС, оскільки, в трудовій книжці відсутня підстава звільнення, а саме наказ по підприємству.
Позивач, вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 23.12.2025 року за №6998-7327/С-0700/25 протиправною, у зв`язку з чим, звернулася до суду.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
26 січня 2026 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву від 22.01.2026 року №0700-0902-8/4334, яким просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що згідно договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення Чеське управління соціального забезпечення звернулося до Пенсійного Фонду України за підтвердженням страхового стажу ОСОБА_1 набутого відповідно до законодавства України. За інформацією, вказаній у формулярі UA/CZ 001 від 11.11.2024 року, період роботи ОСОБА_2 з 27.01.1972 року по 03.09.1984 року не враховано до загального стажу, оскільки у трудовій книжці відсутня підстава звільнення з роботи (наказ по підприємству). Згідно записів трудової книжки, заявниця працювала в цьому періоді музичним керівником у дитячому садку № 2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС. Оскільки, за наявною інформацією, Управління будівництва Чорнобильської АЕС перебувало у підпорядкуванні тресту Головатомдержбуду Міністерства енергетики та електрифікації СРСР (Москва), то підтвердити вказаний період можливо за наявності підтверджуючої довідки підприємства або архівної установи.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, матеріали відмовної пенсійної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) з 27.01.1972 року працювала на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської атомної електростанції. 
03 вересня 1984 року ОСОБА_1 звільнилася з посади музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської атомної електростанції в зв`язку з переходом на нове місце роботи в яслі-садочок №10 Чорнобильської атомної електростанції, де була призначена на посаду музичного керівника з 04.09.1989 року. 
24 серпня 1986 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи з ясель-садочку №10 Чорнобильської атомної електростанції та переведена на роботу на Мінську АТЕЦ (Республіка Білорусь). 
У 1997 році ОСОБА_1 виїхала в Чехію на постійне місце проживання, де до теперішнього часу мешкає. У 2019 році, у зв`язку з досягненням пенсійного віку за законодавством Чеської Республіки, ОСОБА_1 призначено пенсію Чеським управління соціального забезпечення. 
В подальшому ОСОБА_1 звернулася до Чеського управління соціального забезпечення (Ceska sprava socialniho zabezpeceni) для перерахунку її пенсії, що призначена їй Чеською республікою з включенням до загального стажу роботи періодів офіційного працевлаштування в Україні. 
Згідно договору між Україною та Чеською Республікою «Про соціальне забезпечення» від 04.07.2001 року, ратифікованого Законом України № 238-4 від 22.11.2002 року та Адміністративної угоди «Про застосування Договору між Україною та Чеською Республікою «Про соціальне забезпечення» від 25.06.2003 року Чеське управління соціального забезпечення звернулося до Пенсійного Фонду України за підтвердженням стажу набутого відповідно до законодавства України. 
В квітні 2025 року Чеське управління соціального забезпечення проінформувало ОСОБА_1 , що українською стороною підтверджено її стаж роботи в Україні в період з 04.09.1984 року по 24.08.1986 року та з 30.10.1976 року по 29.10.1979 року (період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку). 
23.11.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з заявою в якій просила зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС та заповнити відповідний формуляр UA/CZ та спрямувати його до Чеського управління соціального забезпечення (Ceska sprava socialniho zabezpeceni) з внесенням до нього періоду роботи ОСОБА_1 з 27.01.1972 по 03.09.1984 роки на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС.
Листом від 23.12.2025 року за №6998-7327/С-0700/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило ОСОБА_1 у зарахуванні до її стажу роботи період роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 роки на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС, оскільки, в трудовій книжці відсутня підстава звільнення, а саме наказ по підприємству.
З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.01.2025 року за №0700-0309-8/269, наданої на адвокатський запит представника ОСОБА_1 дізналася, що отримавши запит Чеського управління соціального забезпечення щодо підтвердженням стажу набутого відповідно до законодавства України, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заповнило відповідний формуляр UA/CZ 205 та спрямувало його до Чеського управління соціального забезпечення вказавши в формулярі період роботи ОСОБА_1 в яслах-садочку №10 Чорнобильської атомної електростанції з 04.09.1984 року по 24.08.1986 року (1 рік 11 місяців 21 день) та період догляду за дитиною до 3-х років з 30.10.1976 року по 29.10.1979 року (3 роки 0 місяців 0 днів). 
В формулярі UA/CZ 001 від 11.11.2024 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зазначило, що період роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 не врахований до загального стажу, оскільки в трудовій книжці відсутня підстава звільнення наказ по підприємству.
Згідно довідки архівного відділу Іванківської районної державної адміністрації від 12.12.2013 року за №06-04/217 документи дитячого садка №2 м. Прип`ять, що входив до складу Управління будівництва Чорнобильської АЕС на зберігання до архівного відділу не надходили, по даним Управління будівництва Чорнобильської АЕС ці документи не були збережені через їх радіоактивне забруднення.
Згідно довідки від 14.08.2007 року за №1118 Управління будівництва Чорнобильської АЕС наказом будівельно-монтажного об`єднання «Укренергобуд» №37 від 27.05.1991 року перейменовано в трест «Київенергобуд». Наказом Міністерства енергетики України №64 від 15.03.1994 року трест «Київенергобуд» реорганізований у ВАТ «Київенергобуд».
ОСОБА_1 було видано довідку зі змісту якої вказано, що в архіві ВАТ «Київенергобуд» відсутні дані про заробітну плату за 1972-1986 роки, згідно листа Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №34-8/233 від 03.04.2006 року архів Управління будівництва Чорнобильської АЕС доаварійного періоду не був вивезений з м. Прип`ять через високий рівень радіаційного забруднення.
Згідно додатку № 1 «Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи» до постанови Кабінету Міністрів УРСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 23 липня 1991 р. № 106 місто Прип`ять віднесено до 1-ї зони посиленого радіологічного контролю (зони відчуження).
Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту «а» статті 3 Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення від 04.07.2001 року, ратифікованого Законом України № 238-IV від 22.11.2002 та чинного для України з 01.04.2003 року його положення поширюються на осіб (громадян Договірних Сторін), які «підпадають або підпадали під дію правових норм однієї або двох Договірних Сторін», що прямо охоплює осіб, які здійснювали трудову діяльність та набували страховий стаж на території України. 
Згідно зі статтею 4 Договору, такі особи «при застосуванні правових норм кожної із Договірних Сторін прирівнюються у своїх правах до громадян кожної із Договірних Сторін», якщо інше прямо не передбачено Договором. Крім того, стаття 5 Договору встановлює, що «особа не може бути позбавлена права на допомогу… лише через те, що ця особа проживає на території іншої Договірної Сторони». 
В силу статті 14 Договору, якщо виникнення або поновлення права на пенсійне забезпечення залежить від наявності страхового стажу, уповноважений орган зобов`язаний прийняти до уваги страховий стаж, набутий відповідно до правових норм іншої Договірної Сторони, за умови, що відповідні періоди не збігаються у часі. 
Відповідно до частини третьої статті 39 Договору, для встановлення права на соціальне забезпечення приймаються до уваги також періоди страхування, які існували до набрання чинності цим Договором. 
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058-IV). 
Стаття 4 Закону №1058-IV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні. 
Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV). 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV). 
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV). 
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004 року), зокрема, у статті 56 Закону №1788 XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (в редакції, що діяла до внесення змін Законом України № 1217-IX від 05.02.2021 щодо здійснення обліку трудової діяльності працівника в електронній формі). 
Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків. 
Тобто, законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка та тільки у разі відсутності трудової книжки або відсутності відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання тощо, а також архівними установами. 
Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17, від 25.02.2021 у справі № 683/3705/16-а. 
Відповідно до пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС «Про трудові книжки робітників і службовців» від 06 вересня 1973 року № 656, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. 
Отже, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням. 
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права. 
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17. 
З трудової книжки ОСОБА_1 від 27.02.1972 року чітко вбачається, що вона з 27.01.1972 року по 03.09.1984 року працювала на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС. 
Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 Держкомпраці СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. 
Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу. 
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, пером або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів. 
Аналогічні норми містяться у пунктах 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993 р. №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 із змінами. 
Слід зазначити, що записи про спірний період роботи ОСОБА_1 посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС не містять недопустимих (таких, що внесені всупереч Інструкції) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували їх зміст, а натомість внесені у повній відповідності із встановленими правилами: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи. 
Пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993 р. №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 із змінами (далі - Інструкція), визначено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. 
Пунктом 2.13 Інструкції передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. 
З трудової книжки вбачається , що запис про зміну прізвища позивача внесено на підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 04.11.1974 року в період роботи позивача в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС. 
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 Держкомпраці СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірного періоду роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією. 
Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню. 
Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою. 
При цьому, відповідно до пункту 18 Постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. 
Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що ОСОБА_1 не може нести відповідальність за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати відсутнім страховий стаж позивача за спірний період. 
Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі № 687/975/17. 
Згідно позиції Верховного суду України, висловленій у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права (Постанова Верховного Суду від 09.08.2019 року у справі № 654/890/17). 
Особа жодним чином не впливає на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. 
Громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав – певних недоліків трудової книжки. 
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 04.07.2023 року у справі № 580/4012/19. 
Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком. Адже працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. 
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 та у Постанові від 06.04.2022 року у справі № 607/7638/17. 
Верховний Суд в постанові від 29.03.2023 року у справі № 240/4170/19 також вказав, що особа не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому вона працює . 
Таким чином ОСОБА_1 не повинна страждати через чужі помилки, які було допущено іншими особами під час заповнення трудової книжки, а також обставини непереборної сили, такі як техногенна екологічно-гуманітарна катастрофа на Чорнобильській атомній електростанції, а право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки.
Так, в трудовій книжці від 27.02.1972 року міститься запис про прийняття ОСОБА_1 наказом №2134 від 27.01.1972 на роботу на посаду музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС.
Зазначені відомості внесені з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. (далі – Інструкція), зокрема: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.
В свою чергу згідно з п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження стажу роботи необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 21 березня 2019 року у справі №227/4564/16-а.
Підставою для не врахування до загального стажу позивача періоду роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 року в записах трудової книжки, оскільки у трудовій книжці відсутня підстава звільнення з роботи (наказ по підприємству). 
Оцінюючи такі мотиви відповідача, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. 
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).
Отже, запис про звільнення з роботи є обов`язковим елементом заповнення трудової книжки робітника.
Факт прийняття позивача на посаду музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС саме 27.01.1972 року підтверджується записом трудової книжки. Будь-яких зауважень щодо оформлення або дійсності такого запису відповідач не заявляє.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).
Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії.
Так, основним документом, що підтверджує трудовий (страховий) стаж в період до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, тобто до 01 липня 2000 року, є трудова книжка.
Необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає та можливе лише у випадку відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Оскільки трудовий стаж на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС з 27.01.1972 по 03.09.1984 року стосується періоду до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, тобто до 01 липня 2000 року, то основним документом є трудова книжка.
Суд вважає за можливе врахувати страховий стаж з 27 січня 1972 року по 03 вересня 1984 року за відомостями трудової книжки.
Тому відмова ГУ ПФУ в Закарпатській області про врахування такого період роботи до страхового стажу ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою ст. 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.
В силу вимог статті 139 КАС України судові витрати понесені позивачем при сплаті судового збору підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки він приймав оскаржуване рішення.
Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу для обчислення та нарахування пенсії періоду роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС. 
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для обчислення та нарахування пенсії період роботи з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС.
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заповнити формуляр UA/CZ 205 та спрямувати його до Чеського управління соціального забезпечення, з внесенням до нього періоду роботи ОСОБА_1 з 27.01.1972 по 03.09.1984 на посаді музичного керівника в дитячому садочку №2 Управління будівництва Чорнобильської АЕС. 
5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 20453063) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Д.В. Іванчулинець