Справа № 139/334/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,
за участю секретаря судових засідань Кагляк С.А.,

розглянувши в підготовчому засіданні в селищі Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок (домоволодіння) в порядку спадкування.
Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михайлівці Могилів-Подільського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вона являється спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на будинок за життя спадкодавця не видавався, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.05.2026 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. належним чином завірену копію спадкової справи №96/2019, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 
Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в п.4 прохальної частини позовної заяви просила справу розглянути у її відсутності (а.с.3).
Відповідач копію ухвали від 26.05.2026 та доданих до неї матеріалів отримав 28.05.2026, однак відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.72).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.ч.3-4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч.3 ст.211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с.7).
Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до складу якого входить в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Вартість даного будинку становить 221061 гривень (а.с.51).
Факт належності будинку садибного типу спадкодавцю, його вартість та належний технічний стан підтверджується технічним паспортом на будинок (а.с.22-26) відміткою про проведене технічне обстеження (а.с.28), витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №7 від 27.10.2025 року (а.с.31-41), виписками з погосподарських книг №2 та №3, за 1991-2020 р.р. (а.с.12-17), розпорядженням селищного голови Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області №46-ОД від 22.03.2024 року «Про перейменування вулиць та провулків у населених пунктах Мурованокуриловецької селищної територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області в рамках процесу декомунізації та деколонізації» та Додатком до нього Переліком вулиць та провулків населених пунктів Мурованокуриловецької селищної територіальної громади (а.с.44,45-46), висновком про вартість об`єкта оцінки (а.с.51).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб-спадкоємців.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 (а.с.7), свідоцтвом про народження позивача (а.с.8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9), довідкою Михайловецької сільської ради №229 від 22.03.2019 року (а.с.65) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 . 
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). 
З оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №96/2019, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_2 вбачається, що позивачка ОСОБА_3 25.03.2026 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інша спадкоємиця за законом ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилася, подавши цього ж дня - 25.03.2019 року нотаріусу відповідну заяву. 
16.09.2019 року ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що належали спадкодавцю.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується поданням заяви про прийняття спадщини та отриманням свідоцтв про право на спадщину за законом. 
Разом з тим, 25 березня 2026 року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долею Т.І., позивачу було роз`яснено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю документа який підтверджує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно та є необхідним для вчинення нотаріальної дії (а.с.54).
Вирішуючи питання щодо визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає наступне:
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Частиною 4 ст. 3 зазначеного Закону визначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.
Відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.
Індивідуальні житлові будинки, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації.
Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 20 жовтня 2020 року у справі № 201/7012/18 (провадження № 61-8387св19), від 14 серпня 2024 року у справі №201/12325/20 (провадження № 61-1987св22).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 149/2547/19-ц (провадження № 61-14132 св 21) зазначено, що «будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти.
Системний аналіз зазначених вище положень свідчить про те, що до 05 серпня 1992 року законодавець не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на той час, не пов`язувало виникнення права власності на житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами з державною реєстрацією такого права, відтак, її відсутність не свідчить про відсутність у особи права власності.
Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна і містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.
Як вбачається з характеристики об`єкта нерухомого майна (узагальнена інформація) (а.с.33) будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які є предметом розгляду у даній справі, були побудовані з 1968 по 1988 рік.
Згідно з відміткою про проведене технічне обстеження та витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №7 від 27.10.2025 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 можливо надійно та безпечно експлуатувати (а.с.28, 31-41).
Згідно з виписками з погосподарських книг № 2 та № 3 за 1991–2020 роки (а.с. 12–17), спірне домоволодіння обліковувалося за сім`єю ОСОБА_5 , зокрема за ОСОБА_6 , а після його смерті - за ОСОБА_2 , яка користувалася ним та проживала в ньому до дня своєї смерті.
Крім того, земельна ділянка, на якій розташоване спірне домоволодіння, перебувала у власності ОСОБА_6 , що підтверджується копією архівного витягу з рішення виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 40 від 21.10.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок» (а.с. 47).
Рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16.06.1988 року «Про оформлення права особистої власності на будинки, що належать окремим громадянам в селах Мурованокуриловецького району» вирішено оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, в тому числі, в с. Михайлівці Михайловецької сільської ради, а виконкому сільської ради видати громадянам свідоцтва згідно цього рішення (а.с.19). Однак, згідно довідки КП Могилів-Подільське МБТІ №67 від 25.03.2026 право власності на даний житловий будинок станом на 31.12.2012 не зареєстровано (а.с.29). Також, вказане слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №471122790 від 02.04.2026 (а.с.21).  
Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року.
Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 збудований до 05 серпня 1992 року, розташований на земельній ділянці відповідного цільового призначення, обліковувався за сім`єю ОСОБА_5 , а після смерті ОСОБА_6 перебував у користуванні та володінні ОСОБА_2 до дня її смерті, суд вважає доведеним, що спадкодавиця за життя набула право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, хоча таке право не було зареєстроване у встановленому законом порядку.
З огляду на наведені докази в їх сукупності, встановлені судом обставини справи, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем у порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що залишився після смерті ОСОБА_2 .
Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2211 грн 00 коп (а.с.55).
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.
Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.
Керуючись ст..ст. 328, 392, 1216, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 100% житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області, код ЄДРПОУ 04325974, місцезнаходження: вул. Соборна, 45, с-ще Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області.

Суддя: