Справа № 752/20806/25
пров. № 2/544/583/2026
Номер рядка звіту 38

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

28 травня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н.В.,
за участю секретаря Киричевської В.М.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21.07.2023 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» був укладений кредитний договір №894860, згідно з умовами якого відповідач отримав 8000грн кредитних коштів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, проте відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 21062024 від 21.06.2024. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 894860, що укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 60799,98, з яких: прострочена заборгованість за тілом -7999,98грн; за процентами - 52800грн.
З огляду на зазначене позивач просить стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору – 2422,40грн та витрат на професійну правничу допомогу – 8000,00грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
19.05.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому він просить в задоволенні позову відмовити, зменшити витрати на правову допомогу до 2000грн, зменшити проценти за користування кредитними коштами. Відповідачем у відзиві викладене наступне обґрунтування. Зокрема, він вказує на недоведеність позивачем правильності нарахування суми заборгованості, оскільки згідно договору строк позики – 30 календарних днів, тому вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Також відповідач вказує як на несправедливу умову договору наявність в договорі автопролонгації. А також на неможливість стягнення штрафу і пені, посилаючись на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Щодо розміру денної процентної ставки відповідач наголошує на тому, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» вона не може перевищувати 1%. Також відповідач вказує на відсутність доказів видачі відповідачу кредитних коштів, адже надання позивачем розрахунку заборгованості або витягу з реєстру прав вимоги не є достатніми для підтвердження наявності заборгованості.
26.05.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить залишити відзив без розгляду у зв`язку з порушенням відповідачем строків на подання відзиву. Крім цього, представник позивача вказує на необґрунтованість доводів відповідача про незаконність стягнення відсотків. Так, у відзиві відповідач зазначає, що наявність автопролонгації в умовах кредитного договору є незаконною та несправедливою умовою. Однак, в умовах кредитного договору немає жодної умови про автопролонгацію строку кредитування. Пунктом 1.4 кредитного договору чітко передбачений строк кредиту– 360 днів. Жодних автопролонгацій під час дії кредитного договору здійснено не було. У відзиві відповідач наводить розрахунок процентів, відповідно до якого тіло складає 0 грн, процентна ставка – 1%. Даний розрахунок є помилковим, необґрунтованим та таким, що не відповідає умовам кредитного договору та наявним в матеріалах справи доказам. В кредитному договорі відсутні умови, які відповідач вказує у відзиві. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору сума кредиту складає 8000грн. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.Відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору знижена процентна ставка 1,32 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 08.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Доводи відповідача про нарахування відсотків поза межами строку кредитування та про наявність підстав для зменшення нарахованих відсотків, є помилковими та такими, що не відповідають дійним обставинам справи.Відповідно до п. 3.1 кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим Договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Відповідачу нараховувались відсотки з 21.07.2023 по 21.06.2024, тобто в межах визначеного п. 1.4 кредитного договору строку кредитування. Вважають аргументи відповідача стосовно розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та його посилання на правові позиції Верхового суду помилковими, недоречними та такими, що взагалі не відповідають обставинам справи.Отже, нарахування відсотків за кредитом здійснювалось в межах строку кредитування на підставі ст. 1048 ЦК України. Тобто правова природа відсотків в даній справі являє плату за користуванням кредиту, а не штрафні санкції. Відповідач свідомо звернувся до ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» з метою отримання кредитних коштів та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору та погоджується з ними, та прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом. Посилання відповідача на звільнення від сплати неустойки у період дії воєнного стану є безпідставними. Позивач заявляє вимоги про стягнення виключно тіла кредиту та відсотків за користування на підставі ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набув чинності 24.12.2023. Відповідно до Роз`яснень Національного банку України від 15.01.2024 №14-0004/3433 «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» згідно Закону №3498-IX максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом №3498-IX - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів – 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом №3498-IX – 1% (з 21.08.2024). На момент укладення договору 21.07.2023 та під час строку кредитування чинне законодавство не містило обмеження процентної ставки до 1% на день. Відповідно, умови договору щодо процентної ставки 2,2% в день на момент його укладення та протягом строку кредитування повністю відповідали вимогам законодавства. Щодо перерахування кредитних коштів представник позивача вказує, що згідно положень п. 2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . З огляду на дану умову договору кошти відповідачу було перераховано на банківську карту без відкриття рахунку. Позивачем було надано копію листа про успішне перерахування коштів, що підтверджує перерахування коштів за кредитом №894860.
Представник позивача у відповіді на відзив просив справу розглядати без участі представника.
Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
21.07.2023 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» був укладений Договір № 894860 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» (а.с 10-30).
Згідно з п. 1.1. Договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Вебсайт. Електронна Ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.
Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Споживачу грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Споживач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Основні умови Договору: тип кредиту – кредит; сума кредиту (загальний розмір) складає: 8000,00 гривень; дата надання кредиту: 21.07.2023 або 22.07.2023; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 18 днів; тип процентної ставки – фіксована; за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; знижена процентна ставка становить 1,32% в день, та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 08.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5.2).
Згідно з . 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 894860 від 21.07.2023, підписано із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т555 21.07.2023 о 18:13:04, номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор +380934675559 (а.с. 37).
Відповідно до п.5, 6, 7 ч.1 ст.3Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
У відповідності до ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексомУкраїни істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.
Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг.
Момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар визначається згідно з положеннями Цивільного кодексуУкраїни про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено цим Законом.
У разі якщо предметом електронного договору є надання послуг у сфері електронної комерції, обов`язок постачальника перед споживачем вважається виконаним у момент, коли надана постачальником послуга відповідає властивостям, визначеним договором або законодавством.
У разі якщо предметом електронного договору є виконання робіт у сфері електронної комерції, обов`язок виконавця перед замовником вважається виконаним у момент, коли результат виконаної роботи відповідає вимогам, встановленим договором або законодавством.
Електронним договором може бути визначено інший момент виконання зобов`язань між сторонами.
Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.
Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.
Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта), текст електронного договору, електронні повідомлення укладаються державною мовою. За бажанням покупця електронний договір може укладатися іншою мовою за згодою сторін.
Статтею 12Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, судом встановлено, та доказів іншого відповідачем не надано, що кредитний договір між відповідачем та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено відповідно до приписів указаних вище норм закону, в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісних кредиторів в електронній формі.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено.
За змістом статей 526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Кредитор виконав свій обов`язок перед відповідачем по перерахуванню кредитних коштів, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 25.03.2025 про успішне перерахування коштів в сумі 8000грн на картку НОМЕР_1 (а.с. 39), а також наданою інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на запит суду, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 було емітовано картку № НОМЕР_2 ; транзакція, здійснена 21.07.2023 о 18:17 в сумі 8000,00грн на банківську картку № НОМЕР_2 , була успішною та зарахована на відповідний рахунок власника банківської картки.
З огляду на зазначене, посилання відповідача у відзиві на відсутність доказів щодо перерахування йому кредитних коштів не заслуговують на увагу.
Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, адже згідно розрахунку заборгованості ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" за Договором № 894860 від 21.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 станом на 21.06.2024 становить в загальному розмірі 65868,80грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 7999,98грн, заборгованості за процентами - 52800грн (а.с. 40-52).
21.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу №21062024 від 21.06.2024 (а.с. 53-62). 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №21062024 від 21.06.2024, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 894860 від 21.07.2023 в сумі 60799,98грн, з яких: 7999,98грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 52800,00грн - сума заборгованості за відсотками.
Отже, позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором зазначеним вище, яка складає в загальному розмірі 60799,98грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Аналіз вказаних норм матеріального права свідчить про те, що позивач ТОВ «ФК» «Кредит-Капітал» має право на звернення до суду з даним позовом, оскільки до нього перейшли права вимоги за кредитним договором № 894860 від 21.07.2023, укладеним між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .
Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7999,98грн підлягають задоволенню.
Проте, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком в частині нарахування заборгованості за відсотками, виходячи з наступного.
Підпунктом 6 пункту 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (25.12.2023-21.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (22.04.2024-19.08.2024).
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Враховуючи вказані вище норми матеріального права, максимально можливий розмір нарахованих процентів у межах строку вказаного договору до 21.06.2024 включно становить: 42064грн (за період з 21.07.2023 до 21.04.2024 згідно Договору 2,2% в день) + 7320грн (7999,98грн х 1,5% х 61 день за період з 22.04.2024 до 21.06.2024 включно). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в загальному розмірі 49384грн (42064грн + 7320грн).
Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 57383,98грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 7999,98грн, за процентами – 49384грн.
Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.
Натомість, посилання відповідача на незаконність нарахування позивачем пені та комісії не заслуговує на увагу, оскільки такі нарахування позивачем не здійснювалися, позивач просить стягнути тільки заборгованість за тілом та за відсотками.
Крім цього позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000грн.
Так, відповідно до ч.2-5 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача до позовної заяви надано копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, копію Акта №92 наданих послуг від 05.08.2025, копію детального опису наданих послуг до Акта №92 (а.с. 71-73).
Згідно п. 2.3. Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8000,00грн.
Разом з тим, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише ті судові витрати, які мають розумний розмір.
Зазначений позивачем розмір вказаних витрат є завищеним, оскільки справа належить до категорії незначної складності, її розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача участі в розгляді справи не приймав, судова практика у цій категорії справ є усталеною, в зв`язку з чим при підготовці позовної заяви у адвоката була відсутня необхідність досліджувати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, витрачати значний час на складання позовної заяви.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що співмірними із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), витрати на професійну правничу допомогу складають 5000,00грн.
Оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача частково, тому позивач має право на відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4719,08грн (5000грн х 57383,98грн/60799,98грн).
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2286,30грн з розрахунку: 57383,98грн х 2422,40грн/60799,98грн = 2286,30грн.
Таким чином, всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7005,38грн судових витрат.
Керуючись ст.1-18, 76-81, 141, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства зобмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (юридична адреса: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, кв. корпус 28, м.Львів, ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором № 894860 від 21.07.2023 в загальному розмірі 57383 (п`ятдесят сім тисяч триста вісімдесят три) гривні 98 копійок, що складається з: 7999,98грн - заборгованості по тілу кредиту; 49384,00грн - заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (юридична адреса: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, кв. корпус 28, м.Львів, ЄДРПОУ 35234236), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (юридична адреса: вул.Смаль-Стоцького, буд. 1, кв.корпус 28, м.Львів, ЄДРПОУ 35234236), понесені судові витрати в сумі 7005 (сім тисяч п`ять) гривень 38 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 10.06.2026.

Суддя Н.В.Нагорна