Справа № 473/1448/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"22" травня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 12 квітня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало з відповідачкою Договір про відкриття кредитної лінії №1379-8120 продукту «На все».
За умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язалося відкрити та відкрило на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 24 300 грн та строком користування коштами протягом 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальниці (який складається з базових періодів кредитування строком 14 календарних днів кожен), а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит в цілому до 05 лютого 2025 року, а також:
- сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 1,20 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (знижена процентна ставка, яка застосовується у разі належного виконання позичальницею умов кредитного договору);
- сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 1,50 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (стандартна процентна ставка, яка застосовується поза межами пільгового періоду користування кредитом);
- сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту. 
У разі порушення позичальницею грошового зобов`язання (неповернення кредиту) остання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов`язалася сплатити борг з урахуванням інфляційних втрат кредитодавця та щоденно сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими коштами у розмірі 2 % від неповернутої суми кредиту, а також сплатити штраф у розмірі 10 % від простроченої заборгованості.
Однак позичальниця свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 17 лютого 2026 року заборгованість за кредитним договором становить 119 500 грн, у тому числі:
-прострочена заборгованість за кредитом – 24 300 грн;
-прострочена заборгованість за процентами – 95 200 грн. 
Тому вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремому клопотанні не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 12 квітня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало з відповідачкою Договір про відкриття кредитної лінії №1379-8120 продукту «На все».
За умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язалося відкрити на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 24 300 грн та строком користування коштами протягом 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальниці (який складається з базових періодів кредитування строком 14 календарних днів кожен), а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит в цілому до 05 лютого 2025 року, а також:
- сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 1,20 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (знижена процентна ставка, яка застосовується у разі належного виконання позичальницею умов кредитного договору);
- сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 1,50 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (стандартна процентна ставка, яка застосовується поза межами пільгового періоду користування кредитом);
- сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту. 
У разі порушення позичальницею грошового зобов`язання (неповернення кредиту) остання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов`язалася сплатити борг з урахуванням інфляційних втрат кредитодавця та щоденно сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими коштами у розмірі 2 % від неповернутої суми кредиту, а також сплатити штраф у розмірі 10 % від простроченої заборгованості.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала його за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з позивачем.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Водночас ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. 
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. 
Наявною в матеріалах справи копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 12 квітня 2024 року підтверджується факт виконання позивачем свого зобов`язання перед відповідачкою шляхом видачі кредиту у розмірі 24 300 грн. 
У той же час, позичальниця порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а також комісії за надання кредиту.
Згідно розрахунку боргу, станом на 17 лютого 2026 року заборгованість за кредитним договором (в межах вимог) становить 119 500 грн, у тому числі:
-прострочена заборгованість за кредитом – 24 300 грн;
-прострочена заборгованість за процентами (за період з 12 квітня 2024 року до 05 лютого 2025 року) – 95 200 грн. 
Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив наступне.
Заборгованість за кредитом (тілом кредиту) підтверджується відповідним розрахунком.
Також суд констатує, що договірні проценти за користування кредитом дійсно нараховувалися позивачем відповідно до умов кредитного договору (в тому числі за узгодженими сторонами процентними ставками та в межах встановленого строку кредитування).
Однак умови кредитного договору в цій частині частково суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
За встановленого, оскільки кредитний договір укладений між сторонами після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує денну процентну ставку в 1 %, починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (тобто з 20 серпня 2024 року) є нікчемними, а нарахування процентів з початку вказаного періоду повинно здійснюватися за ставкою, що не перевищує денну в 1 %. 
Для виконання цього правила проценти з 20 серпня 2024 року повинні були нараховуватися у розмірі 1 % на день від суми заборгованості за кредитом.
Тобто, належна заборгованість за процентами до стягнення за період нарахування становить:
- з 12 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року – 46 364,40 грн (згідно розрахунку заборгованості);
- з 20 серпня 2024 року до 05 лютого 2025 року – 41 310 грн (24 300 грн (розмір заборгованості за кредитом) х 1 % (процентна ставка за день користування кредитом)/100 х 170 (днів користування кредитом)).
Таким чином, загальний розмір процентів за період кредитування, розрахований з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», становить 87 674,40 грн. 
Тому встановлена судом заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати (згідно розміру задоволених позовних вимог), а саме 2 494,67 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 

Стягнути з  ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1379-8120 продукту «На все» від 12 квітня 2024 року, що утворилася станом на 17 лютого 2026 року, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 24 300 (двадцять чотири тисячі триста) гривень; прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 12 квітня 2024 року до 05 лютого 2025 року) у розмірі 87 674 (вісімдесят сім тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок, а всього в загальному розмірі 111 974  (сто одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок, а також 2 494 (дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) гривні 67 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв