НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/186/26
2/680/282/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
учасники справи:
позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив: 
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи 
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за двома кредитними договорами. 
Позовна заява мотивована тим, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі – ТОВ «Стар Файненс Груп») в електронній формі було укладено два кредитних договори: №41819-07/2025 від 19 липня 2025 року, №49181-07/2025 від 22 липня 2025 року. Відповідно до умов вказаних Договорів ОСОБА_1 отримала кредит, шляхом перерахування коштів на реквізити платіжної карти та зобов`язалася сплатити відсотки за користування грошовими коштами. 
25 листопада 2025 року відповідно до договору факторингу № 25112025 право вимоги за договорами перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме:
- за кредитним договором №41819-07/2025 на загальну суму 18 810 грн, з яких: 4 500 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 860 грн – сума заборгованості за відсотками, 9 000 грн – сума заборгованості за штрафами, 450 – сума комісії за видачу кредиту;
- за кредитним договором №49181-07/2025 на загальну суму 22 990 грн, з яких: 5 500 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 940 грн – сума заборгованості за відсотками, 11 000 грн – сума заборгованості за штрафами, 550 - сума комісії за видачу кредиту.
Крім того між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») в електронній формі було укладено кредитний договір № 9346728 від 22 липня 2025 року. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит, шляхом перерахування коштів на реквізити платіжної карти та зобов`язалася сплатити відсотки за користування грошовими коштами. 
24 грудня 2025 року відповідно до договору факторингу № 24122025/1 право вимоги за договором № 9346728 від 22 липня 2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ на загальну суму 13 752 грн, з яких: 3 000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 810 грн – сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 3 942 грн – сума заборгованості комісією за обслуговування кредиту, 6 000 - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
З урахуванням викладеного, позивач як правонаступник боргових зобов`язань відповідача за кредитними договорами, просив стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 55 552,00 грн та судові витрати. 

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. 
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 14 травня 2026 року постановив ухвалу.

Процесуальні дії у справі
25 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі,призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
14 квітня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача.
Фактичні обставини справи, встановлені судом 
19 липня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 41819-07/2025 (далі – Договір №1), який останньою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Y147). За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4 500 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом на умовах передбачених договором (п. 1.1 Договору №1) (арк. спр.8-12). 
Строк кредиту 120 днів. Дата надання кредиту 19 липня 2025 року. Дата погашення кредиту 15 листопада 2025 року (п. 1.2 Договору №1).
За користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості (процентна ставка фіксована). Комісія за видачу кредиту в сумі 450 грн (п. 1.4 Договору №1). 
Денна процентна ставка 0,98% (п.1.4.1 Договору).
Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № 5355 – 57 xx - xxxx - 6506 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 Договору №1). 
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу в паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр.14-15).
Графіком платежів за договором № 41819-07/2025 від 19 липня 2025 року доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 12 на звороті-13).
ТОВ «УПР» повідомило ТОВ «Стар Файненс Груп» про успішне перерахування 19 липня 2025 року о 08 год 40 хв на платіжну карту № НОМЕР_1 коштів у сумі 4 500 гривень (арк. спр. 16). 
22 липня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 49181-07/2025 (далі – Договір №2), який останньою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Y354). За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 5 500 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом на умовах передбачених договором (п. 1.1 Договору №2) (арк. спр.20-24). 
Строк кредиту 120 днів. Дата надання кредиту 22 липня 2025 року. Дата погашення кредиту 18 листопада 2025 року (п. 1.2 Договору №2).
За користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості (процентна ставка фіксована). Комісія за видачу кредиту в сумі 550 грн (п. 1.4 Договору №2). 
Денна процентна ставка 0,98% (п.1.4.1 Договору).
Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти №4441 – 11- xx xx -7908 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 Договору №2).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу в паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр.26-27).
Графіком платежів за договором кредиту № 49181-07/2025 від 22 липня 2025 року доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 24 на звороті-25).
ТОВ «УПР» повідомило ТОВ «Стар Файненс Груп» про успішне перерахування 22 липня 2025 року о 11 год 15 хв на платіжну карту № НОМЕР_2 коштів у сумі 5 500 гривень (арк. спр. 28). 
25 листопада 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25112025, відповідно до умов якого від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором за кредитним договором №41819-07/2025 на загальну суму 18 810 грн та за кредитним договором №49181-07/2025 на загальну суму 22 990 грн, що підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників, платіжною інструкцією, витягами з реєстрів боржників (арк.спр.31-32,33, 34,35-36). 
22 липня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9346728 (далі – Договір №3), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 620428 (22.07.2025 o 10:17), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору №3) (арк. спр. 40-45).
Сума кредиту (загальний розмір) становить 3 000 гривень. Кредит надається загальним строком на 360 днів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін повернення кредиту - 17 липня 2026 року (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору №3).
Загальні витрати позичальника за кредитом складають 10 446 грн. Денна процентна ставка складає 0,97% (п. 1.5 Договору №3).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3 Договору №3). 
Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0.0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (п. 1.5.4 Договору №3).
Нараховані згідно п. 1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0.00 грн (п. 1.5.4 Договору №3).
Комісія за надання кредиту: 810,00 грн, яка нараховується за ставкою 27,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору №3).
Комісія за обслуговування кредиту (за весь строк кредитування): 9636.00 грн, що нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору (п. 1.5.2 Договору №3) .
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_2 (п. 2.1 Договору №3).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 48-50).
Графіком платежів за договором (додаток №1) доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, встановлено графік (дати) платежів (арк. спр. 46).
Згідно даних платіжного доручення від 22 липня 2025 року ТОВ «Мілоан» перерахувало 22 липня 2025 року ОСОБА_1 на № НОМЕР_2 кошти у сумі 3 000 гривень, згідно договору № с (арк. спр.52). 
24 грудня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24122025/1, відповідно до умов якого від ТОВ «Мілоан» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1  за кредитним договором № ОСОБА_1 на загальну суму 13 752,00 грн, що підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників, платіжною інструкцією, витягом з реєстру боржників (арк.спр.54-56, 57,58,59). 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Досліджені судом докази, зокрема витяг з ЄДРЮО, статут, свідоцтва про реєстрацію фінансових установ підтверджують, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Мілоан», за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори факторингу на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. 
Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та відповідачем не оспорюється факт переходу права грошової вимоги відТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами №1, №2, укладеними між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 ,  а також за договором №3 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан». 
Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Суд установив, що кредитні кошти відповідач отримав на споживчі цілі у зв`язку із чим на правовідносини, які виникли між сторонами поширюється дія Закону України  «Про споживче кредитування».
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом. 
Суд установив, що між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено два договори про надання фінансового кредиту № 41819-07/2025 від 19 липня 2025 року та № 49181-07/2025 від 22 липня 2025 року; між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9346728 від 22 липня 2025 року.
Вказаний договори укладені в електронній формі, які підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який є вбудованим в електронні договори, тобто факт його використання є очевидним, а зміст договору є зафіксованим (ч. 1 ст.207 ЦК України).
Відповідно до умов Договорів №1, №2 ТОВ «Стар Файненс Груп» надало відповідачу кошти в сумі 4 500 та 5 500 гривень, а відповідно до умов Договору №3 ТОВ «Мілоан» надало відповідачу коштів у сумі 3 000 грн. 
Кредитні кошти за Договорами були перераховані відповідачу, що підтверджено повідомленнями ТОВ «УПР», платіжною інструкцією.
Отже, факт отримання відповідачем коштів від первісного кредитора суд вважає доведеним, відповідачем вказана обставина не спростована.
У подальшому позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника  ОСОБА_1 за вказаними договорами.
За Договорами №1, №2, №3 позивач пред`явив вимогу про стягнення від відповідачки заборгованості за штрафами (пенею, неустойкою) у загальному розмірі 26 000 грн (Договір №1 – 9 000 грн, Договір №2 – 11 000 грн, Договір №3 – 6 000 грн). 
Однак пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за пенею/штрафами, поза увагою позивача залишились положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно з якими: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Ураховуючи викладене 26 000 грн неустойки (штрафів, пені) за Договорами №1, №2, №3 підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. 
Відповідач не виконувала свої зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідно до розрахунку за договором №1 (№41819-07/2025) заборгованість становить 9 810 грн, з яких: 4 500 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 860 грн – сума заборгованості за відсотками, 450 – сума комісії за видачу кредиту. Нарахування процентів здійснено в межах строку кредитування (120 днів) у період з 19 липня 2025 року до 15 листопада 2025 року за погодженою відсотковою ставкою 0,90% (120 днів х 40,50 грн = 4 860), що відповідає умовам вказаного договору та не суперечить ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (арк. спр.17-18).
Відповідно до розрахунку за договором №2 (№49181-07/2025) заборгованість 11 990 грн, з яких: 5 500 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 940 грн – сума заборгованості за відсотками, 550 - сума комісії за видачу кредиту. Нарахування процентів здійснено в межах строку кредитування (120 днів) у період з 22 липня 2025 року до 18 листопада 2025 року за погодженою відсотковою ставкою 0,90% (120 днів х 49,50 грн = 5 940), що відповідає умовам вказаного договору та не суперечить ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (арк. спр.29-30). 
Щодо заборгованості за кредитним договором №3, суд зазначає наступне. 
Позивач вказує, що заборгованість за договором №3 складається із: 3 000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 810 грн – сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 3 942 грн – сума заборгованості комісією за обслуговування кредиту. 
Суд встановив, що відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3 000 грн та не повернув їх, а також комісію за надання кредиту в розмірі 810 грн, тому такі підлягають стягненню із  ОСОБА_1 на користь позивача у судовому порядку.
Комісія за надання кредиту визначена умовами договору (п.1.5.1 Договору №3) та не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», оскільки сам факт укладення між сторонами договору свідчить про його підготовку, організацію, яка очевидно пов`язана з його юридичним оформленням та як наслідок надання фінансової послуги (кредиту).
Водночас вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредитому розмірі 3 942 грн, задоволенню не підлягає, виходячи із наступного. 
Пунктом 1.5.2 Договору №3 визначено, що позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту за ставкою 14,60 % від суми кредиту, у періоди визначені Графіком платежів (додаток №1 до договору). 
Між сторонами договору №3 шляхом підписання додатку №1 узгоджено графік платежів, яким визначено два види комісії: 1) одноразова комісія за надання кредиту в розмірі 810 грн, 2) комісії за управління кредитом у розмірі 438 грн, кожні 15 днів протягом 360 днів (арк. спр.46).
Частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» наведено перелік типових умов, які вважаються несправедливими в розумінні законодавства про захист прав споживачів.
Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
Засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність ( ч. 6 ст. 3 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У Постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 Об`єднана палата дійшла до висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналізовані умови кредитного договору свідчать про системність платежів за комісію за управління (обслуговування) кредиту (кожні 15 днів протягом строку кредитування), проте позивач не надав доказів реального надання і переліку конкретних послуг фактично наданих споживачу, необхідності їх надання в розумінні статей 8, 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того комісія за своєю правовою природою хоч і відноситься до загальних витрат за споживчим кредитом, однак за своєю суттю вона не може підміняти проценти, які є фактично платою за користування кредитом, яка сплачується позичальником на користь кредитора та які за загальним правилом носять періодичний (сталий характер).
При цьому в кредитному договорі №3 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які фінансовою установою встановлена щомісячна комісія за управління кредиту.
Враховуючи вищевикладені мотиви, суд вважає, що нарахування комісії за обслуговування кредитом у розмірі 3 942 грн є безпідставним та порушує ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Відтак заборгованість за договором №3 (№9346728) становить 3 810 грн, з яких: 3 000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 810 грн – сума заборгованості за комісією за надання кредиту.
Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони, а не лише на позивача. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Розмір заборгованостей за кредитними договорами відповідач не спростувала, власного контррозрахунку чи доказів про належне виконання умов договорів не надала. 
Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами №41819-07/2025 від 19 липня 2025 року, №49181-07/2025 від 22 липня 2025 року та № 9346728 від 22 липня 2025 року у загальному розмірі 25610 грн.
Розподіл судових витрат
Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 534,20 грн (25 610 х 100 : 55 552 = 46,10 х 3 328 : 100 = 1 534,20).

Підстав для стягнення з відповідача витрат пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, у розмірі 1 514 грн, про які вказує позивач у позовній заяві суд не знаходить, оскільки такі заходити в межах даної цивільної справи не вчинялись. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ухвалив:
Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
-за договором про надання фінансового кредиту № 41819-07/2025 у розмірі 9 810 грн;
-за договором про надання фінансового кредиту № 49181-07/2025 у розмірі 11 990 грн;
-за договором про споживчий кредит №9346728 у розмірі 3 810 грн,
а всього 25 610 (двадцять п`ять тисяч шістсот десять) гривень.
У іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1 534(одна тисяча п`ятсот тридцять чотири) гривні 20 коп. сплаченого судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ - 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 . 

Суддя А.  О.  Олійник