Справа № 333/1011/26
Провадження № 2/333/2250/26

ЗАОЧНЕ рішення
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі за текстом - ТОВ «Коллект Центр») 28.01.2026 року звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договорами № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року в загальній сумі 78139, 31 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на правову професійну допомогу у розмірі 25000, 00 грн.
В обґрунтування позову зазначається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено наступні договори в електронній формі: № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року.
Так, відповідно до умов Договору №2110423489581 від 14.04.2021 року позичальнику ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 1500, 00 грн. на строк один рік (граничний строк кредитування); відповідно до умов Договору № 2111622819182 від 26.04.2021 року позичальнику ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 1600, 00 грн. на строк один рік (граничний строк кредитування) та відповідно до умов Договору № 2111659431796 від 26.04.2021 року позичальнику надано кредит у розмірі 1200, 00 грн. на строк один рік (граничний строк кредитування).
Пункт 1.4. вказаних вище Договорів є однаковим та передбачає, що проценти за користування кожним з цих кредитів розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі – «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.
На виконання умов вказаних договорів позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 1500, 00 грн.; 1600, 00 грн. та 1200, 00 грн.
01.12.2021 року було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договорами: № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року.
10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за і за договорами: № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року.
Відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за вказаними Договорами, порушив норми чинного законодавства та умови укладених Договорів, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем за зазнаними Договорами, а саме: 
1)за Договором № 2110423489581 від 14.04.2021 року заборгованість становить 26486,70 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 24986,70 грн.;
2)за Договором № 2111622819182 від 26.04.2021 року заборгованість становить 29334,77 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1568,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 27766,77 грн.;
3)за Договором № 2111659431796 від 26.04.2021 року заборгованість становить 22317,84 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1200,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 21117,84 грн.;
Таким чином, як зазначає позивач, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 78139,31 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4268,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 73871, 31 грн.
Ухвалою судді 09.02.2026 року провадження по справі відкритого, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В прохальній частині позову просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом розміщення оголошення на сайті суду, оскільки зареєстрований на території м. Мелітополь Запорізької області, яка є тимчасово окупованою територією України. Як внутрішньо переміщена особа відповідач не зареєстрований. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. 
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 14.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено договір про надання фінансових послуг № 2110423489581 «Стандартний», який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «R5» та за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 500, 00 грн., строком користування 16 днів, граничний строк дії договору 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).(пункти 1.1-1.4, 1.9).
Також, судом встановлено, що 26.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено договір про надання фінансових послуг № 2111622819182 «Стандартний», який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «G4» та за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 600, 00 грн., строком користування 4 дні, граничний строк дії договору 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).(пункти 1.1-1.4, 1.9).
Окрім того, судом встановлено, що також 26.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено договір про надання фінансових послуг № 2111659431796 «Стандартний», який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «G8» та за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 200, 00 грн., строком користування 17 днів, граничний строк дії договору 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процент анта ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).(пункти 1.1-1.4, 1.9).
На виконання умов укладених вище Договорів та згідно з повідомленнями щодо підтвердження переказів грошових коштів, наданих ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 29.12.2025 року, на картку НОМЕР_1 , власник картки (емітент) банк АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Служба миттєвого кредитування» здійснило перерахування коштів 14.04.2021 року об 09-33 год. у сумі 1 500 грн. за Договором № 2110423489581 від 14.04.2021 року; 26.04.2021 року об 09-21 год. у сумі 1 600 грн. за Договором №2111622819182 від 26.04.2021 року; 26.04.2021 року об 19-31 год. у сумі 1 200 грн. за Договором № 2111659431796 від 26.04.2021 року.
Вказані договори складаються із заяви-анкети, графіку платежів, паспорта споживчого кредиту та інформації щодо порядку, хронологій дій щодо укладення електронного договору, що також підписані відповідачем електронними підписами.
Також судом встановлено, що 01.12.2021 року було укладено Договір факторингу №1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договорами № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року.
В подальшому, 10.01.2023 року було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договорами до відповідача № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року.
Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Спірні договори № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року підписані відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Із положень частини другої статті 625 ЦК України слідує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надав останньому грошові кошти (кредити) на обумовлених сторонами умовах. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «Коллект Центр»правомірно набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договорами № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року.
Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за договорами № 2110423489581 від 14.04.2021 року (тіло кредиту – 1 500,00 грн.), № 2111622819182 від 26.04.2021 року (тіло кредиту – 1 568,00 грн.) та № 2111659431796 від 26.04.2021 року (тіло кредиту – 1 200,00 грн.) на загальну суму 4 268, 00 грн. необхідно задовольнити, оскільки відповідачем порушено умови вказаного договору та не виконано взятих на себе зобов`язань. При цьому суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок.
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками за вказаними договорами у загальній сумі 73 871, 31 грн. суд зазначає наступне. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що:
- проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу) (пункт 81);
- припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91);
- на період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 97);
- при цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність (пункт 106);
- можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128).
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Щодо умов спірних договорів слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 1.2 Договору № 2110423489581 від 14.04.2021 року, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та невід`ємною його частиною.
У п.1.3 договору зазначено, що орієнтовний строк повернення кредиту -16 днів з моменту отримання кредиту.
У заяві анкеті зазначено два строки повернення кредиту: орієнтовний 16 днів з моменту отримання кредиту та 365 днів з обов`язком повернути кредит в розмірі 1 500,00 грн. та оплатити проценти у розмірі 480,00 грн.
Згідно з додатком № 2 до договору, а саме графіком платежів вбачається, що строк кредитування становить 16 днів, а отже за період з 14.04.2021 по 29.04.2021 сторонами визначено проценти за користування кредитними коштами, що становлять 480,00 грн.
Однак, позивачем надано суду розрахунки заборгованості за кредитним договором від 14.04.2021 року, у відповідності до яких здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період з 14.04.2021 року по 13.04.2022 року у сумі 24 986, 70 грн.
Відповідно до п. 1.2 Договору № 2111622819182 від 26.04.2021 року, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та невід`ємною його частиною.
У п.1.3 договору зазначено, що орієнтовний строк повернення кредиту - 4 дні з моменту отримання кредиту.
У заяві анкеті також зазначено два строки повернення кредиту: орієнтовний 4 дні з моменту отримання кредиту та 365 днів з обов`язком повернути кредит в розмірі 1 600,00 грн. та оплатити проценти у розмірі 128,00 грн.
Згідно з додатком № 2 до договору, а саме графіком платежів вбачається, що строк кредитування становить 4 дні, а отже за період з 26.04.2021 по 29.04.2021 сторонами визначено проценти за користування кредитними коштами, що становлять 128,00 грн.
Однак, позивачем надано суду розрахунки заборгованості за кредитним договором від 26.04.2021 року, у відповідності до яких здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період з 26.04.2021 року по 25.04.2022 року у сумі 27 766, 77 грн.
Відповідно до п. 1.2 Договору № 2111659431796 від 26.04.2021 року, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та невід`ємною його частиною.
У п.1.3 договору зазначено, що орієнтовний строк повернення кредиту - 17 днів з моменту отримання кредиту.
У заяві анкеті також зазначено два строки повернення кредиту: орієнтовний 17 днів з моменту отримання кредиту та 365 днів з обов`язком повернути кредит в розмірі 1 200,00 грн. та оплатити проценти у розмірі 408,00 грн.
Згідно з додатком № 2 до договору, а саме графіком платежів вбачається, що строк кредитування становить 17 днів, а отже за період з 26.04.2021 по 12.05.2021 сторонами визначено проценти за користування кредитними коштами, що становлять 408,00 грн.
Однак, позивачем надано суду розрахунки заборгованості за кредитним договором від 26.04.2021 року, у відповідності до яких здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період з 26.04.2021 року по 25.04.2022 року у сумі 21 117, 84 грн.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума процентів, нарахована за визначені умовами договорів строки кредитування і орієнтовні строки повернення кредиту, тобто:
1)за договором №2110423489581 від 14.04.2021 року за 16 днів, що становить 480,00 грн.;
2)за договором №2111622819182 від 26.04.2021 року за 4 дні, що становить 128,00 грн.;
3)за договором №2111659431796 від 26.04.2021 року за 17 днів, що становить 408,00 грн.
Після закінчення короткого орієнтовного строку повернення кредиту (16 днів, 4 дні та 17 днів), який є фактичним строком правомірного користування коштами, право нарахування процентів за статтею 1048 ЦК України за базовою ставкою припинилося. Нарахування коштів за процентною ставкою, що починаються застосовуватися саме з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення, за своєю правовою суттю є не платою за правомірне користування, а мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, оскільки вони застосовуються виключно через факт прострочення.
Нарахування відсотків за 365 днів користування грошовими коштами у розмірі, який значно перевищує суму кредитів, не відповідає фундаментальним засадам цивільного законодавства - справедливості, добросовісності і розумності.
Відтак, розмір відсотків за Договорами, який підлягає стягненню становить:1) за договором № 2110423489581 від 14.04.2021 року за період з 14.04.2021 по 29.04.2021 - 480,00 грн.; 2) за договором № 2111622819182 від 26.04.2021 року за період з 26.04.2021 по 29.04.2021 - 128,00 грн.; 3) за договором № 2111659431796 від 26.04.2021 року за період з 26.04.2021 по 12.05.2021 - 408,00 грн.
Вимог щодо нарахування процентів у відповідності до ст. 625 ЦК України у позові не заявлено.
Таким чином, в частині стягнення процентів поза межами строку кредитування вимоги позову є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а загальний розмір процентів за користування кредитами в межах строків кредитування, який підлягає стягненню з відповідача складає 1 016,00 грн.
Всього з відповідача на користь позивача стягненню підлягає 5 284,00 грн. (за договором № 2110423489581 від 14.04.2021 року заборгованість – 1 980, 00 грн. з яких: тіло кредиту – 1 500, 00 грн., відсотки за користування – 480, 00 грн.; за договором № 2111622819182 від 26.04.2021 року заборгованість – 1 696,00 грн. з яких: тіло кредиту – 1 568, 00грн., відсотки за користування – 128, 00грн.;за договором № 2111659431796 від 26.04.2021 року заборгованість 1 608,00 грн. з яких тіло кредиту – 1 200, 00грн., відсотки за користування – 408, 00 грн.), в решті позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Стосовно витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою позивачу надавало Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», з яким укладено договір про надання правової допомоги №01/07-2024 від 01.07.2024 року.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача було надано: договір про надання правничої допомоги від 1 липня 2024 року з адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявка на надання правничої допомоги №1156 від 01.12.2025 року, витяг з Акту наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №17 від 31.12.2005 року з детальним описом наданих послуг на загальну суму 25 000 грн.
Отже, матеріалами справи дійсно підтверджується факт отримання ТОВ « Коллект Центр» послуг Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» з надання правової допомоги в суді першої інстанції.
Оскільки позов задоволено частково на 6,76%, витрати на правничу допомогу підлягають пропорційному стягненню в сумі 1 690,00 грн.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 179,98 грн. (2 662, 40 грн. х 6,76%).
Керуючись ст.ст. 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договорами – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за кредитними договорами: № 2110423489581 від 14.04.2021 року, № 2111622819182 від 26.04.2021 року та № 2111659431796 від 26.04.2021 року на загальну суму 5 284 (п`ять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 179 (сто сімдесят дев`ять) грн. 98 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 1 690 (одна тисяча шістсот дев`яносто) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне судове рішення складене 16.06.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя   Л.О. Варнавська