П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/1236/26	

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.,
повний текст судового рішення
складено 30.03.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
16.01.2026 ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.09.2025 до 28.12.2025 включно;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.09.2025 до 28.12.2025 в сумі 71650,49 (сімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 49 копійок;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 20.10.2024 до 28.12.2025 включно у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 20.10.2024 до 28.12.2025 включно у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди).
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що був виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2025 №272 у зв`язку зі звільненням з військової служби за станом здоров`я. Позивач зазначав, що через не нараховування та не виплату додаткової грошової винагороди за період стаціонарного лікування та перебування у відпустці за висновком військово-лікарської комісії він звернувся із заявою на електронну пошту військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022, на яку не отримав відповіді. 19.11.2025 позивач подав скаргу до Центрального управління захисту прав військовослужбовців Міністерства оборони України. 
Також позивач зазначав, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.12.2025 №373 було вирішено внести зміни до пункту 15 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2025 №272, в частині проведення виплати позивачу додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування та виплатити додаткову винагороду в розмірі 1020483,87 гривень за періоди перебування на лікуванні (74 дні) та у відпустці для лікування (237 днів). 
Проте, на думку позивача, відповідач протиправно не нарахував та не виплатив середній заробіток з огляду на несвоєчасний розрахунок при звільненні. Крім того, відповідач не нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходу за період з 20.10.2024 по 28.12.2025 включно у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди). Таку бездіяльність позивач вважав протиправною.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений позов ОСОБА_1 :
- визнана протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.09.2025 по 28.12.2025 включно;
- стягнуто з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.09.2025 по 28.12.2025 у сумі 71650,49 (сімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 49 копійок;
- визнана протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-111 за період з 20.10.2024 по 28.12.2025 включно у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди);
- зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-111 за період з 20.10.2024 по 28.12.2025 включно у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди).
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що виплачена 28.12.2025 позивачу додаткова винагорода за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування в розмірі 1020483,87 грн є такою, що в обов`язковому порядку мала бути виплачена позивачу при звільненні з військової служби 20.09.2025, оскільки необхідний для виплати цієї винагороди пакет документів не подавався безпосередньо до військової частини, а надійшов до апелянта разом зі скаргою адвоката позивача. Саме тому, після проведення перевірки доводів скарги, перевірки наданих до скарги копій документів, було прийняте рішення про внесення змін до наказу про звільнення позивача з військової служби, зокрема в частині що стосувалась виплати додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування. Вказані обставини беззаперечно підтверджують той факт, що у апелянта не було правових підстав 20.09.2025 для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування, оскільки такі підстав виникли після надходження від позивача документів, які є підставою для проведення нарахування та виплати вказаної винагороди.
Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи та додатково витребуваних апеляційними судом доказів, вбачається, що з 25.03.2022 до 19.02.2025 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , з 20.02.2025 до 03.09.2025 – у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2025 №272, позивач, звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 вересня 2025 року №97-РС у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6 – 12 місяців) пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , всіх видів забезпечення.
Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2025 №272, було наказано виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (26 діб), за 2023 рік (35 діб), за 2024 рік (10 діб), за 2025 рік (35 діб), за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за періоди з 2022 по 2025 роки; виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально – побутових питань за 2025 рік у сумі 28385,34 грн; виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 164 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від “17” вересня 2014 року №460; 
У якості підстав для прийняття наказу від 20.09.2025 №272 зазначено витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від “12” вересня 2025 року №97-РС, рапорт штаб-сержанта ОСОБА_1 колишнього командира 1 транспортного відділення зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно- артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально – побутових питань за 2025 рік 18 вересня 2025 року №33743/р, рапорт штаб-сержанта ОСОБА_1 колишнього командира 1 транспортного відділення зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення за рішенням ВЛК з “04” вересня 2025 року, відправлений через ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 вересня 2025 року №9281.
19.11.2025 адвокатом позивача була подана скарги до Центрального управління захисту прав військовослужбовців Міністерства оборони України, в якій представник позивача вказував, що 31.10.2025 він звернувся до військової частини НОМЕР_1 на електронну пошту із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, у розмірі до 100 000 гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період: з 20.10.2024 року по 22.10.2024 року включно, з 22.10.2024 року по 20.11.2024 року включно, з 20.11.2024 року по 02.12.2024 року включно, з 02.12.2024 року по 30.12.2024 року включно, з 31.12.2024 року по 02.02.2025 року включно, з 03.02.2025 року по 17.02.2025 року включно, з 24.02.2025 року по 12.03.2025 року включно, з 13.03.2025 року по 11.04.2025 року включно, з 12.04.2025 року по 10.06.2025 року включно, з 09.06.2025 року по 09.07.2025 року включно, з 11.07.2025 року по 08.08.2025 року включно, з 09.08.2025 року по 03.09.2025 року включно. Проте, станом на 19.11.2025 відповіді від військової частини НОМЕР_1 отримано не було, виплата додаткової винагороди не здійснена.
Вказана скарга була направлена для розгляду до військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із чим начальником фінансової економічної служби головним бухгалтером військової частини НОМЕР_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 05.12.2025 був поданий рапорт про призначення службової перевірки щодо опрацювання пакета документів наданих зі скаргою адвоката Чернохатнього Дмитра Анатолійовича стосовно не виплати додаткової винагороди за час стаціонарного лікування, та відпустки для лікування після поранення штаб-сержанта ОСОБА_1 , з метою визначення періодів за які необхідно здійснити виплату додаткової винагороди. Зазначено, про доручення проведення службової перевірки заступнику начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ст. лейтенанту ОСОБА_2 .
Відповідно до доповідної записки від 25.12.2025, заступника начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ст. лейтенанта ОСОБА_2 , складеної за результатами проведеної перевірки наданих документів щодо не виплати додаткової винагороди колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , було встановлено, що 19.10.2024 водій-санітар медичного пункту військової частини НОМЕР_3 штаб-сержант ОСОБА_4 отримав травму під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено довідкою (додаток №5) викиданою командиром військової частиною НОМЕР_3 від 31.10.2024 №4351/2385.
Також зазначено, що вході перевірки був направлений запит до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (лист від 20.12.25 №1604/3283) з приводу уточнення ступеню важкості травми. Згідно отриманої відповіді (лист від 24.12.2025 №548/20275 (вх. №11051/ВЛК від 24.12.2025) надано дублікат Довідки №5867/в від 30.12.2024 в якому зазначено, що травма тяжкого ступеня.
З урахуванням досліджених та перевірених документів, доданих до скарги, в ході перевірки було встановлено, що позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 1020483,87 гривень за періоди перебування на лікуванні (74 дні) та у відпустці для лікування (237 днів), а саме за періоди:
з 20.10.2024 по 22.10.2024 - лікування (2 дні); 
з 23.10.2024 по 19.11.2024 - відпустка для лікування (28 днів); 
з 20.11.2024 по 02.12.2024 - лікування (13 днів); 
з 03.12.2024 по 01.01.2025 - відпустка для лікування (30 днів); 
з 03.01.2025 по 01.02.2025 - відпустка для лікування (30 днів); 
з 03.02.2025 по 17.02.2025 - лікування (15 днів); 
з 24.02.2025 по 12.03.2025 - лікування (17 днів); 
з 13.03.2025 по 11.04.2025 - відпустка для лікування (30 днів); 
з 12.04.2025 по 10.06.2025 - відпустка для лікування (60 днів); 
з 11.06.2025 по 09.07.2025 - відпустка для лікування (29 днів); 
з 10.07.2025 по 08.08.2025 - відпустка для лікування (30 днів); 
з 09.08.2025 по 03.09.2025 - лікування (26 днів).
У доповідній записці вказано, що за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 (з дня отримання травми 19.10.2024) штаб-сержант ОСОБА_4 не отримував додаткову винагороду за час проходження лікування та відпустки для лікування у зв`язку із відсутністю підстав для проведення виплат, оскільки згідно висновків ВЛК травма не була пов`язана із захистом Батьківщини.
За період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_4 10.07.2025 року набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень, у зв`язку з встановленням ВЛК причинного зв`язку, а саме: «травма ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» (довідка ВЛК ВМКЦ ПР від 10.07.2025 №2025-1007-1411-3201-0).
Також, у доповідній записці від 25.12.2025 запропоновано внести відповідні зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2025 №272, в частині проведення виплати штаб-сержанту ОСОБА_3 додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування.
Вказана доповідна записка містить погодження начальника медичної служби та помічник командира з правової роботи - начальника юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до матеріалів справи 19.10.2024 водій-санітар медичного пункту військової частини НОМЕР_3 штаб-сержант ОСОБА_4 отримав травму під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено Довідкою (додаток №5) виданою командиром військової частиною НОМЕР_3 від 31.10.2024 №4351/2385.
10.07.2025 військово-лікарською комісією ВМКЦ ПР довідкою від 10.07.2025 №2025-1007-1411-3201-0 встановлено, що травма отримана позивачем тяжкого ступеня та пов`язана із захистом Батьківщини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.12.2025 №373, наказано внести зміни до пункту 15 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від "20" вересня 2025 року №272, доповнити абзацем 6 та викласти в такій редакції:
«Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від “28" лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами), наказу Міністерства оборони України від “25" січня 2023 року №44 та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від “06” березня 2023 року №5718/3, відповідно до Змін до Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від "23" вересня 2023 року №556 виплатити додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень призначену військовослужбовцям за час лікування та відпустці для лікування, у зв`язку 13 отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з "20" по "22" жовтня 2024 року, з "23" жовтня по “19" листопада 2024 року, з "20" листопада по “02" 2024 BH року, з "03" грудня 2024 року по “01" січня 2025 року, з "03" січня по 1” лютого 2025 року, з "03" по "17" лютого 2025 року, лютого по "12" березня 2025 року, 3 "24 3 13" березня по "11" квітня 2025 року, з "12" квітня по "10" червня 2025 року, з "11" червня по “09" липня 2025 року, з "10" липня по “08" серпня 2025 року, з "09 серпня по “03" вересня 2025 року.».
В подальшому, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2025 №375, зокрема пунктом 10, внесені зміни до пункту 15 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 вересня 2025 року №272, шляхом викладення абзаців з 1 по 7 в новій редакції та доповнення новим абзацом після абзацу 7:
“15. Штаб-сержанта ОСОБА_1 , колишнього командира 1 транспортного відділення зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від “12” вересня 2025 року №97-РС у запас за підпунктом “б” (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6 – 12 місяців) пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати з “03” вересня 2025 року таким, що вибув для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
“03” вересня 2025 року виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , всіх видів забезпечення.
Вислуга років станом на “03” вересня 2025 року становить: 
загальна – “17” років, “10” місяців, “22” дні; 
календарна –“12” років, “00” місяців, “08” днів; 
пільгова –“05” років, “10” місяців, “14” днів.
Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 600 %, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8 % з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період з “01” по “03” вересня 2025 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), наказу Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44 та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, відповідно до Змін до Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 23 вересня 2023 року №556 виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень призначену військовослужбовцям за час лікування та відпустці для лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з “20” по “22” жовтня 2024 року, з “23” жовтня по “19” листопада 2024 року, з “20” листопада по “02” грудня 2024 року, з “03” грудня 2024 року по “01” січня 2025 року, з “03” січня по “01” лютого 2025 року, з “03” по “17” лютого 2025 року, з “24” лютого по “12” березня 2025 року, з “13” березня по “11” квітня 2025 року, з “12” квітня по “10” червня 2025 року, з “11” червня по “09” липня 2025 року, з “10” липня по “08” серпня 2025 року, з “09” серпня по “03” вересня 2025 року.».
У якості підстав прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2025 №375, вказані доповідна записка старшого лейтенанта ОСОБА_2 заступника начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 від 25 грудня 2025 року №51713/р, довідка про обставини травми від 31 жовтня 2024 року №4351/2385, виписка 14574/749 від 22 жовтня 2024 року, довідка військово-лікарської комісії від 22 жовтня 2024 року №216, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №18029 від 02 грудня 2024 року, довідка військово-лікарської комісії від 02 грудня 2024 року №847, довідка гарнізонної військово-лікарської комісії №5867/в від 30 грудня 2024 року, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №87647945 від 17 лютого 2025 року, виписка №4431 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12 березня 2025 року, довідка військово-лікарської комісії від 12 березня 2025 року №2025-0312-0940, довідка військово-лікарської комісії від 10 квітня 2025 року №2025-1535-3220-0, довідка військово-лікарської комісії від 09 червня 2025 року №2025-0609-2718-3, довідка військово-лікарської комісії від 10 липня 2025 року №2025-0710-1411-3201-0, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4472 від 03 вересня 2025 року, свідоцтво про хворобу №2025-826-0941-4515-7 від 26 серпня 2025 року.
Відповідно до розрахункового листа військової частини НОМЕР_1 за грудень 2025 року та відомості розподілу виплат військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2025 АТ КБ «Приват Банк», 27.12.2025 позивачу було виплачена 1001240,24 грн, які, відповідно до довідки АТ КБ «Приват Банк» про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів були зараховані на рахунок позивача 28.12.2025.
09.01.2026 адвокат позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою в якій просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-111 за період з 20.10.2024 року по 29.12.2025 року включно у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди).
Листом від 15.01.2026 адвокату позивача, на його звернення від 09.01.2026, було повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з посиланням на те, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), за встановленою формою, та висновок військово-лікарської комісії, який встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв із формулюванням "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини". 
Також, адвоката повідомлено про те, що за час проходження позивачем військової служб в військовій частині НОМЕР_1 позивачем не була надана довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), за встановленою формою, видана командиром військової частиною НОМЕР_3 від 31.10.2024 №4351/2385. 
Повідомлено адвоката позивача про те, що довідка про обставини поранення та медичні документи, надійшли до військової частини НОМЕР_1 лише 24.11.2025 разом зі скаргою, переданою на розгляд Головним управлінням захисту прав військовослужбовців Міністерства оборони України. Для розгляду скарги була проведена службова перевірка, за наслідками якої внесені зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2025 №272, зокрема, і в частині проведення виплати штаб-сержанту ОСОБА_3 додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування.
Враховуючи викладене, адвоката позивача повідомлено, що військова частина НОМЕР_1 , не порушавала строків виплати, діяла відповідно до чинного законодавства, а тому підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів не вбачається.
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 28.12.2025 із позивачем був проведений остаточний розрахунок на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.12.2025 №373 у сумі 1020483,87 грн. При цьому, суд першої інстанції вважав, що додаткова винагорода за час лікування та відпустки для лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), мала бути виплачена позивачу у день його звільнення з військової служби (виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 ). 
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Пунктом 1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 1 п. 1-2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022).
За приписами абзаців 3 та 4 п. 1-2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-21, у тому числі такі, які, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.036.2018 №260 (надалі Порядок №260), розділом XXXIV якого встановлені особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
За приписами п. 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування, є наказ командира військової частини, який у свою чергу видається за наявності довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, та медичного висновку про ступінь важкості поранення.
Як встановлено апеляційним судом та підтверджено матеріалами справи довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 31.10.2025 №4351/2385 була видана військової частиною НОМЕР_3 , а підтвердження ступеню тяжкості встановлено довідкою ВЛК ВМКЦ ПР від 10.07.2025 №2025-1007-1411-3201-0.
Проте, вказані документи були отримані апелянтом 24.11.2025 разом зі скаргою адвоката позивача, переданою апелянту для розгляду Головним управління захисту прав військовослужбовців Міністерства оборони України. При цьому апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів та позивачем в позовній заяві не вказано про надання апелянту, до дня виключення зі списків у вересні 2025 року, довідки про обставини травми від 31.10.2025 №4351/2385, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , та довідки ВЛК ВМКЦ ПР від 10.07.2025 №2025-1007-1411-3201-0.
За наслідками проведеної службової перевірки, 25.12.2025 були внесені зміни до наказу апелянта від 20.09.2025 №272, та 28.12.2025 позивач отримав на свій рахунок винагороду за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування.
Отже, правові підстави для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування, виникли у військової частини НОМЕР_1 за наслідками проведеної перевірки (25.12.2025), а правові підстави для виплати позивачу такої винагороди виникли після видання наказу від 25.12.2025 №375, та сама виплати відбулась 27.12.2025, а кошти були отримані позивачем 28.12.2025.
Апеляційний суд зазначає, що стаття 117 КЗпП України передбачає відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, адже, як визначено ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, всі суми що йому належать мають бути виплачені в день звільнення.
Як вбачається з матеріалів справи позивач був звільнений з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 вересня 2025 року №97-РС, та виключений зі списків особового складу 03.09.2025 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.09.2025 №272, з урахуванням змін внесених наказом від 25.12.2025 №375.
Проте, станом на 03.09.2025 у апелянта були відсутні правові підстави для видання наказу та для виплати позивачу додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування, такі підстави виникли наприкінці грудня 2025 року, після отримання апелянтом відповідних документів та проведення їх перевірки.
За наведених обставин, на час виключення позивача зі списків військової частини НОМЕР_1 , додаткова винагорода за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування, яка була отримана позивачем 28.12.2025, не була тією виплатою, що належала позивачу на день звільнення та мала бути виплачена у день виключення зі списків особового складу.
Отже, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 117 КЗпП України, а тому позовні вимоги в частини, що стосується нарахування та виплати середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні задоволенню не підлягають. 
Щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, апеляційний суд зазначає, що за приписами статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Матеріалами справи підтверджено, що правові підстави для видання наказу та для виплати позивачу додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування, виникли наприкінці грудня 2025 року, та вказана винагорода отримана позивачем 285.12.2025.
Таким чином, у справі відсутній факт порушення строку виплати позивачу додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування на один і більше календарних місяців, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року – скасувати та ухвалити нову постанову.
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія