РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
18 травня 2026 р.  Справа № 120/4870/25
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкових повідомлень-рішень від 13.04.2020 №39584-5506-0214, від 13.04.2020 №39585-5506-0214, від 29.03.2021 №250414-2409-0228, від 29.03.2021 №250415-2409-0228, від 02.09.2022 №1310227-2412-0228, від 02.09.2022 №1310228-2412-0228, від 01.05.2023 №2638302-2412-0228, від 01.05.2023 №2638303-2412- 0228, від 28.03.2024 №93940-2412-0228-UA05100010000023453, від 28.03.2024 №93939-2412-0228-UA05100010000023453.
Ухвалою від 15.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.
16.04.2025 представником позивача подано заяву про усунення недоліків. 
Ухвалою від 21.04.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом строк представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема вказав на законність та обґрунтованість прийнятих рішень від 13.04.2020 №39584-5506-0214, від 13.04.2020 №39585-5506-0214, від 29.03.2021 №250414-2409-0228, від 29.03.2021 №250415-2409-0228, від 02.09.2022 №1310227-2412-0228, від 02.09.2022 №1310228-2412-0228, від 01.05.2023 №2638302-2412-0228, від 01.05.2023 №2638303-2412-0228, від 28.03.2024 №93940-2412-0228-UA05100010000023453, від 28.03.2024 №93939-2412-0228-UA05100010000023453. Представник відповідача зазначив, що станом на дату прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у податкового органу були відсутні відомості про зміну позивачем податкової адреси та у зв`язку із вказаним податкові повідомлення-рішення було направлено на адресу, яка наявна у ІС "Податковий блок". 
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 27.03.2025 року позивачу стало відомо про наявність обтяження у вигляді податкової застави щодо належного їй нерухомого майна.
27.03.2025 року представником позивача подано адвокатський запит до Головного управління ДПС у Вінницькій області з метою з`ясування вказаних обставин.
Головне управління ДПС у Вінницькій області листом від 02.04.2025 року №15742/6/02/32-13-08-11 повідомило, що станом на 01.04.2025 року за платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахується податкова заборгованість зі сплати:
- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 10894,03 грн, який нарахований на об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі податкового повідомлення-рішення №0303774-505-0228 від 19.06.2020:
- орендної плати з фізичних осіб у сумі 92535,76 грн (в тому числі штрафні санкції за несвоєчасну сплату у сумі 319,95), яка нарахована за земельні ділянки, що розташовані на території Брацлавської ТГ, відповідно до договору оренди від 07.04.2011 року на підставі податкових повідомлень рішень: за 2020 рік №39584-5506-0214 та №39585-5506-0214 від 13.04.2020; за 2021 рік №250414-2409-0228 та №250415-2409-0228 від 29.03.2021; за 2022 рік №1310227-2412-0228 та №1310228-2412-0228 від 02.09.2022; за 2023 рік №2638302-2412-0228 та №2638303-2412-0228 від 01.05.2023; за 2024 рік №93940-2412-0228-UA05100010000023453 та №93939-2412-0228-UA05100010000023453 від 28.03.2024.
Податковим органом у вказаному листі також було зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення направлялись позивачу засобами поштового зв`язку за відомою податковою адресою, однак наявна заборгованість не була сплачена. 
З метою стягнення заборгованості податковим органом також було направлено рішення про опис майна від 15.10.2024 року №46148/6/02-32-13-0918, втім поштове відправлення повернуто із відміткою "повернено за закінченням терміну зберігання". 
В подальшому Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на підставі акту про опис майна 05.12.2024 року зареєстровано податкову заставу в реєстрі обтяжень нерухомого майна на майно боржника на суму 103429,79 грн.
Разом із тим, не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим кодексом України.
Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Згідно підпунктом 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди (підпункт 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України).
Відповідно до пункту 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Відповідно до пункту 288.4 статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами) .
Пунктом 288.7 статті 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Пунктом 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Нарахування фізичним особам сум земельного податку з підстав, визначених підпунктами в, г, д пункту 286.1 цієї статті, проводиться контролюючими органами виключно у разі надання зазначених даних такими фізичними особами.
Платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 і 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Відповідно до пункту 287.1. статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
За змістом пунктів 287.6, 287.7 статті 287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
Відповідно до абзацу першого пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове (податкові) повідомлення-рішення у строки, встановлені статтею 286 цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (пункту 287.9 статті 287 ПК України).
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (частина перша статті 2 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.
Аналіз наведених правових норм у їх сукупності дає підстави для висновку, що платником орендної плати є землекористувач (орендар земельної ділянки), який зобов`язаний сплачувати орендну плату за земельну ділянку, що перебуває у його користуванні на підставі договору оренди. Обов`язок сплачувати орендну плату виникає у землекористувача з дня виникнення права користування земельною ділянкою. У разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році.
Судом встановлено, що 07.04.2011 року між позивачем та Вишковецькою сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до укладеного договору позивачу передано в оренду земельну ділянку загальною площею 1,7194 га, у тому числі 1,2364 га багаторічних насаджень, 0,2295 під одноповерховими будівлями, 0,0084 га під тимчасовими спорудами, 0,0058 під спорудами та 0,2393 під проїздами, проходами та площадками.
Відповідачем нараховано позивачу податкові зобов`язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб":
- за 2020 рік у сумі 13195,45 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №39584-5506-0214 від 13.04.2020 та у сумі 1575,15 відповідно до податкового повідомлення-рішення №39585-5506-0214 від 13.04.2020;
- за 2021 рік у сумі 13195,45 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №250415-2409-0228 від 29.03.2021 та у сумі 1575,15 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №250414-2409-0228 від 29.03.2021;
- за 2022 рік у сумі 14515,00 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №1310228-2412-0228 від 02.09.2022 та у сумі 1732,67 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №1310227-2412-0228 від 02.09.2022;
- за 2023 рік у сумі 16695,25 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №2638303-2412-0228 від 01.05.2023 та у сумі 1995,57 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №2638302-2412-0228 від 01.05.2023;
- за 2024 рік у сумі 17543,55 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №93939-2412-0228-UA05100010000023453 від 28.03.2024 та у сумі 2094,19 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №93940-2412-0228-UA05100010000023453 від 28.03.2024.
Відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України, пункту 286.5 статті 286 ПК України податкові повідомлення-рішення формуються контролюючим органом та надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За змістом пункту 42.5. статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
При цьому, податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (пункт 45.1 статті 45 ПК України).
У межах даної справи позивачем заперечується саме факт належного направлення та вручення прийнятих податкових повідомлень-рішень за її податковою адресою.
Згідно із паспортними даними позивач з 11.01.2012 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
З матеріалів справи вбачається, що копії податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 13.04.2020 №39584-5506-0214 та від 13.04.2020 №39585-5506-0214 надіслано позивачу на адресу: АДРЕСА_3 (з 25.12.2015 року перейменовано на вул. Сергія Зулінського відповідно до рішення 2 сесії 7 скликання Вінницької міської ради). Втім, поштове повідомлення, яким направлено податкові повідомлення-рішення №39584-5506-0214 та №39585-5506-0214 від 13.04.2020 повернено 24.11.2020 відправнику з відміткою пошти про невручення "за закінченням терміну зберігання".
Копію податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 29.03.2021 №250414-2409-0228 та від 29.03.2021 №250415-2409-0228 надіслано позивачу на адресу: АДРЕСА_3 . Поштове повідомлення, яким направлено податкові повідомлення-рішення №250414-2409-0228 та №250415-2409-0228 від 29.03.2021 повернено 07.06.2021 відправнику з відміткою пошти про невручення "за закінченням терміну зберігання".
Копію податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 02.09.2022 №1310227-2412-0228 та від 02.09.2022 №1310228-2412-0228 надіслано позивачу на адресу: АДРЕСА_4 . Поштове повідомлення, яким направлено податкові повідомлення-рішення №1310227-2412-0228 та №1310228-2412-0228 від 02.09.2022 повернено 09.11.2022 відправнику з відміткою пошти про невручення "за закінченням терміну зберігання".
Копію податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 01.05.2023 №2638302-2412-0228 та від 01.05.2023 №2638303-2412-0228 надіслано позивачу на адресу: АДРЕСА_3 . Поштове повідомлення, яким направлено податкові повідомлення-рішення №2638302-2412-0228 та №2638303-2412-0228 від 01.05.2023 отримано позивачем 20.05.2023.
Копію податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 28.03.2024 №93940-2412-0228-UA05100010000023453 та від 28.03.2024 №93939-2412-0228-UA05100010000023453 надіслані позивачу на адресу: АДРЕСА_3 . Поштове повідомлення, яким направлено податкові повідомлення-рішення №93940-2412-0228-UA05100010000023453 та №93939-2412-0228-UA05100010000023453 від 28.03.2024 повернено 25.04.2024 відправнику з відміткою пошти про невручення "за закінченням терміну зберігання".
Стосовно адреси для надсилання відповідачем позивачу податкових повідомлень-рішень суд зазначає таке.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (стаття 45 Податкового кодексу України).
Згідно до п. 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Відповідно до п. 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційної номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до положень п. 42.3 статті 42 Податкового кодексу України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Відповідно до п. 1 розділу VI Положенням про реєстрацію фізичних осіб у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків визначено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.
Спірні податкові повідомлення-рішення від 13.04.2020 №39584-5506-0214, від 13.04.2020 №39585-5506-0214, від 29.03.2021 №250414-2409-0228, від 29.03.2021 №250415-2409-0228 від 01.05.2023 №2638302-2412-0228, від 01.05.2023 №2638303-2412- 0228, від 28.03.2024 №93940-2412-0228-UA05100010000023453, від 28.03.2024 №93939-2412-0228-UA05100010000023453 контролюючим органом направлені на адресу позивача, яка зазначена у обліковій картці платника: АДРЕСА_3 .
Податкові повідомлення-рішення від 02.09.2022 №1310227-2412-0228, від 02.09.2022 №1310228-2412-0228 надіслані за адресою: АДРЕСА_4 . 
Крім того, слід зазначити, що відповідно до наявних відомостей у Головного управління ДПС у Вінницькій області податкова адреса позивача станом на 28.11.1996 року значиться саме АДРЕСА_3 .
Станом на 26.06.2024 позивачем внесено зміни до податкової адреси та змінено податкову адресу на: АДРЕСА_2 .
Слід зазначити, що у період з 2020 року по 2024 рік позивач не подавала відповідачу відомостей про зміну даних адреси місцезнаходження та у матеріалах справи відсутні вказані відомості.
Тому суд доходить висновку, що відповідач здійснював надсилання податкових повідомлень-рішень від 13.04.2020 №39584-5506-0214, від 13.04.2020 №39585-5506-0214, від 29.03.2021 №250414-2409-0228, від 29.03.2021 №250415-2409-0228 від 01.05.2023 №2638302-2412-0228, від 01.05.2023 №2638303-2412- 0228, від 28.03.2024 №93940-2412-0228-UA05100010000023453, від 28.03.2024 №93939-2412-0228-UA05100010000023453 на відому йому податкову адресу позивача відповідно до вимог ст. 42 ПК України.
Тож, в силу положень пунктів 42.2, 42.5 статті 42 Податкового кодексу України порушеня відповідачем норм Податкового кодексу щодо надіслання та вручення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.04.2020 №39584-5506-0214, від 13.04.2020 №39585-5506-0214, від 29.03.2021 №250414-2409-0228, від 29.03.2021 №250415-2409-0228 від 01.05.2023 №2638302-2412-0228, від 01.05.2023 №2638303-2412- 0228, від 28.03.2024 №93940-2412-0228-UA05100010000023453, від 28.03.2024 №93939-2412-0228-UA05100010000023453, на думку суду, відсутні.
При цьому, судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 02.09.2022 №1310227-2412-0228, від 02.09.2022 №1310228-2412-0228 відповідачем було направлено за адресою, відмінною від податкової адреси позивача, з огляду на що вони не були надіслані належним чином, що не дає підстав вважати такі документи належним чином врученими у розумінні пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України.
Суд зазначає, що платник податків повинен добросовісно користуватися своїми правами та обов`язками, в іншому випадку, зловживання своїми правами, ігноруючи обов`язки платники податків, уникаючи від отримання поштових відправлень від контролюючих органів, є нічим іншим як намаганням у такий спосіб перешкодити виконанню податкового контролю та, як наслідок, уникати відповідальності за порушення податкового законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення відповідачем спірних повідомлень-рішень стали відомості органів виконавчої влади щодо переліку орендарів, з якими укладено договори оренди землі, відповідно до яких встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 07.04.2011 року укладено договір оренди земельної ділянки на території Вишковецької сільської ради Брацлавської територіальної громади (в межах населеного пункту) АДРЕСА_1 , площею 1.2364 га та 0,483 га. 
Як вбачається з позовної заяви, позивач не заперечує факту наявності об`єктів оподаткування податком з орендної плати, однак вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними з огляду на порушення податковим органом порядку їх направлення платнику податків.
В той же час, зазначену позицію суд вважає необґрунтованою з наступних підстав.
У постанові від 20.06.2022 по справі № 826/15940/18 Колегія суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду розглядала питання щодо порушення податковим органом строків прийняття і надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, встановленого підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України та правових наслідків для платника податків.
Так, за результатами судового розгляду ВС вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі №825/1903/17 з огляду на наступне.
Зокрема, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №825/1903/17 висловив правову позицію, відповідно до якої контролюючий орган зобов`язаний нарахувати платнику податків податкове зобов`язання з транспортного податку за відповідний рік та надіслати (вручити) таке податкове повідомлення-рішення до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Податкове повідомлення-рішення, прийняте або направлене з порушенням цього строку, є неправомірним, оскільки воно прийнято поза межами строку, встановленого у абзаці 1 підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України.
Водночас з аналізу наведених вище положень статей 54 та 267 ПК України випливає, що контролюючий орган дійсно зобов`язаний нарахувати платнику податків податкове зобов`язання з транспортного податку за відповідний рік та надіслати (вручити) таке податкове повідомлення-рішення до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Невиконання контролюючим органом такого обов`язку звільняє платника податків лише від відповідальності за несвоєчасність сплати податкового зобов`язання (аналогічно до приписів підпункту 266.10.2 статті 266, підпункту 287.9 статті 287 ПК України), проте не звільняє від обов`язку сплати такого податку за наявності відповідних правових підстав.
Недотримання контролюючим органом встановленого порядку надіслання податкового повідомлення-рішення не є підставою для припинення податкового обов`язку платника податку. 
З огляду на вищевикладене, покладені в основу адміністративного позову посилання представника позивача на те, що податкові повідомлення-рішення було направлено контролюючим органом не за податковою адресою позивача є таким, що прийнято з порушенням підпункту 266.7.2 ст. 266 Податкового кодексу України, як на підставу для скасування податкових повідомлень-рішень, судом відхиляються як необґрунтовані.
Слід зазначити, що недотримання контролюючим органом встановленого порядку надіслання податкового повідомлення-рішення не є підставою для припинення податкового обов`язку платника податку з вказаного податку. Порушення порядку направлення податкових повідомлень-рішень не зумовлює припинення податкового обов`язку або звільнення від його виконання. 
Що стосується посилань представника позивача на прийняту постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі 120/3956/20, якою скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області відмовлено слід зазначити, що в межах вказаної справи не вирішувалось питання правомірності прийнятих податкових повідомлень рішень. 
У першу чергу в даній справі досліджувалось питання щодо наявності підстав для стягнення заборгованості визначеної податковою вимогою №2182-17 від 22.12.2016.
Більше того у вказаній постанові колегія суддів вказала на те, що податкові повідомлення - рішення: №0007160/5502-0214 від 21.03.2018, №0007779-5506-0214 від 04.03.2019 року з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та податкові повідомлення-рішення №2907-5502-0214 від 21.03.2018, №2906-5502-0214 від 21.03.2018, №59772-5506-0214 від 06.05.2019, №59773-5506-0214 від 06.05.2019 з орендної плати з фізичних осіб позивачці не були надіслані належним чином та, як наслідок, вказані податкові повідомлення - рішення не можуть вважатися такими, що набули статусу узгоджених.
З огляду на зазначене вказані посилання представника позивача є недоцільними та не беруться до уваги судом.
Будь-яких інших аргументів щодо наявності порушень з боку податкового органу позивачем не наведено.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для висновку про порушенням відповідачем правил та процедур, тобто процедурних порушень, які б впливали юридичну силу податкових повідомлень-рішень від 13.04.2020 №39584-5506-0214, від 13.04.2020 №39585-5506-0214, від 29.03.2021 №250414-2409-0228, від 29.03.2021 №250415-2409-0228 від 01.05.2023 №2638302-2412-0228, від 02.09.2022 №1310227-2412-0228, від 02.09.2022 №1310228-2412-0228, від 01.05.2023 №2638303-2412- 0228, від 28.03.2024 №93940-2412-0228-UA05100010000023453, від 28.03.2024 №93939-2412-0228-UA05100010000023453.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Таким чином системно проаналізувавши приписи законодавства України та надавши оцінку наявним у справі доказам та ключовим доводам сторін, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог адміністративного позову необхідно відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати згідно ст. 139 КАС України присудженню на користь позивача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150
Повний текст рішення складено 18.05.2026.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна