УХВАЛА

14 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/14446/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 

у справі за позовом Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД»
до Антимонопольного комітету України 
про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Спільне Українсько-Естонське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (далі - СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД», скаржник) 11.05.2026 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить, зокрема, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 у справі №910/14446/25 (повний текст постанови складено 21.04.2026), ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову залишити в силі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2026 для розгляду справи №910/14446/25 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 у справі №910/14446/25, якою ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 зі справи №910/14446/25 скасовано; у задоволенні заяви СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД» про забезпечення позову відмовлено повністю.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову.
Отже, постанова суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви, містить висновок про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, відноситься до судового рішення, на яке може бути подана касаційна скарга, що відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20.
Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
У касаційній скарзі СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД» зазначає, що підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права; скаржник стверджує, що при ухваленні оскаржуваної постанови апеляційний суд порушив положення статей 136, 236, 282 ГПК України щодо підстав забезпечення позову (апеляційний суд вирішив питання обґрунтованості позову на стадії розгляду заяви про забезпечення позову); відмовляючи у забезпеченні позову, суд апеляційної інстанції фактично оцінив обґрунтованість позовних вимог по суті, оскільки наперед встановив, що позивач здійснює «протиправну поведінку» в ситуації, коли питання наявності порушення є предметом окремого судового розгляду (справа №910/11233/25, яка ще не завершена); не дослідив підставу, яка є релевантною в цьому спорі, а саме наявності ризику неефективного захисту прав позивача у разі незастосування заходів забезпечення; суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що право суду зупинити дію рішення Антимонопольного комітету України за заявою, поданою відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не може розглядатися як підстава для забезпечення позову в порядку приписів статей 136, 137 ГПК України, що в свою чергу узгоджується з підставою касаційного оскарження судового рішення визначеною абзацом 2 частини другої статті 287 ГПК України; 
також у касаційній скарзі зазначає про необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.03.2026 у справі №910/14711/25 у частині, що стосується неможливості окремого забезпечення позову у справі про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України за частиною четвертою статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; 
на думку скаржника, апеляційний суд проігнорував усталену практику Верховного Суду, яка прямо застосовується до цього спору; відмова у забезпеченні позову порушує статтю 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтю 1 Першого протоколу до неї.
З огляду на викладене касаційна скарга СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.
Водночас Верховний Суд зазначає, що необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.03.2026 у справі №910/14711/25 у частині, що стосується неможливості окремого забезпечення позову у справі про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України за частиною четвертою статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не є підставою касаційного оскарження постанови, прийнятої за результатом перегляду ухвали, з огляду на те, що підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначені у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України не тотожні з підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначені у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України. Фактично з огляду на суть твердження є клопотанням, а тому Суд надає право надати іншим учасникам письмові пояснення / заперечення у строк до 29 травня 2026 року, які розглядатимуться спільно з доводами касаційної скарги.
Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
Касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження постанови у цій справі, ураховуючи дату прийняття та складання повного її тексту.
Згідно з частиною п`ятою статті 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною тринадцятою статті 8 ГПК України унормовано, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи №910/14446/25, з огляду на технічний стан функціонування та наповнення Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи у порядку, передбаченому підпунктом 17.10 підпункту 17 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України. 
Керуючись статтями 8, 174, 234, 235, 287, 290, 294, 301, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №910/14446/25 за касаційною скаргою Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
2. Інший учасник справи має право подати відзив на касаційну скаргу та письмові пояснення / заперечення до 29 травня 2026 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання / подання процесуальних документів через Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами. Реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення. 
3. Витребувати матеріали справи №910/14446/25 Господарського суду міста Києва за позовом Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення, у порядку передбаченому підпунктом 17.10 підпункту 17 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.
4. Копії ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов