ЄУН 387/336/26
Номер провадження по справі 2/387/575/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І.П.
за участі секретаря судового засідання Полюхович Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором 

У С Т А Н О В И В :
І. Описова частина
Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 10 березня 2026 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 469 грн 36 коп., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.11.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №3443937, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти у сумі 2700 грн строком на 14 днів зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою 1,996 % на день.
Позивач зазначає, що кредитний договір укладено в електронній формі у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
04.11.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №3443937 до договору позики №3443937 від 02.11.2020, відповідно до умов якої сторони погодили збільшення суми кредиту на 2300 грн, у зв`язку з чим загальна сума кредиту склала 5000 гривень.
Позивач посилається на те, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі та перерахував відповідачу кредитні кошти на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , зазначений відповідачем під час укладення договору.
Разом із тим відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконує, а здійснені платежі в рахунок погашення заборгованості становлять 100 грн, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором позики №3443937 від 02.11.2020 та додатковою угодою до нього у загальному розмірі 14 469 грн 36 копійок.
01.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №016-010421, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.
У подальшому, 05.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу №05/12/25-01, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №3443937 від 02.11.2020.
Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Також представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідно до п. 4.2 договору позики №3443937 позичальник до моменту підписання договору ознайомився з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у позику, розміщеними на сайті кредитодавця, погодився з їх змістом, порядком пролонгації та автопролонгації договору, а також наслідками їх застосування.
Позивач посилається на те, що згідно з п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, чинних на момент укладення договору, у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики кредитодавець має право нараховувати проценти за понадстрокове користування кредитом за кожен день прострочення, але не більше ніж за 90 календарних днів.
На думку позивача, підписанням договору відповідач підтвердила ознайомлення та погодження з Правилами надання кредиту, а тому нарахування процентів після спливу первинного строку кредитування здійснювалося правомірно та відповідно до умов договору.
Позивач також зазначив, що ним не заявлено до стягнення проценти за понадстрокове користування кредитом у максимальному розмірі 2,7 % за кожен день прострочення, оскільки це призвело б до значного фінансового навантаження на відповідача.
Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, посилаючись на надані до позову докази понесення таких витрат.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак подала до суду відзив на позовну заяву.
У відзиві відповідач зазначила, що позов підлягає частковому задоволенню. Посилаючись на п. 2 договору позики №3443937 від 02.11.2020, відповідач вказала, що строк кредитування становив 14 днів, а процентна ставка — 1,99 % на день.
На думку відповідача, за період дії договору сума процентів за користування кредитом могла становити лише 1393 грн, тоді як позивачем заявлено до стягнення 9469 грн 36 коп. процентів, що свідчить про їх нарахування після закінчення строку дії договору.
Відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів укладення додаткових угод про продовження строку кредитування чи вчинення нею дій, які б свідчили про згоду на пролонгацію договору.
У зв`язку з цим відповідач вважає, що позивач має право на стягнення лише: 5000 грн основної суми боргу; 1393 грн процентів за 14 днів користування кредитом, за вирахуванням сплачених 100 гривень.
Також відповідач подала заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначила, що сам факт неповернення кредиту у встановлений договором строк не свідчить про продовження строку дії договору чи згоду позичальника на подальше нарахування договірних процентів.
Крім того, відповідач вказала, що матеріали справи не містять доказів того, що саме Правила надання грошових коштів у позику, на які посилається позивач, діяли на момент укладення кредитного договору та були погоджені відповідачем.
Процесуальні дії суду
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області ухвалою від 18.03.2026 відкрив провадження у справі та призначено судове засідання.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 02.11.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено Договір про надання кредиту №3443937 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2700 грн 00 коп. строком на 14 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожний день ним користування. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на картку із реквізитами № НОМЕР_1 .
Договір підписаний ОСОБА_1 , електронним підписом з одноразовим ідентифікатором bAEnv3КbhB із використанням мобільного телефону .
На виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ "Державний Ощадний Банк України" надійшло повідомлення, що на ім`я ОСОБА_1 , в банку банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 .
Також 01.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу №016-010421, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимог.
Також 05.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс»та ТОВ «Деал фінанс груп» укладено Договір факторингу № 05/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «Деал фінанс груп» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимог .
До договору долучено розрахунок заборгованості до договору №3443937 від 02.11.2020 де зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 становить 14 469 гривень 36 копійок, з яких 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9 469,36 грн заборгованість за процентами.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.ст. 626, 627, 628, 1048, 1054 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» кредитні правовідносини між сторонами виникли на підставі електронного договору, укладеного шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є належною формою волевиявлення сторін і прирівнюється до письмової форми договору.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір №3443937 від 02.11.2020 укладений між первісним позикодавцем та ОСОБА_1 у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Також позивачем доведено факт виконання первісним кредитодавцем обов`язку щодо перерахування грошових коштів у сумі 14 469,36 грн на картковий рахунок відповідача на виконання умов договору.
Також позивачем доведено наявність правових підстав для набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договору факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025із доданими до нього документами.
Судом установлено, що 02.11.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №3443937, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у сумі 2700 грн строком на 14 днів зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою ставкою 1,99 % на день. 04.11.2020 сторони уклали додаткову угоду №3443937, якою суму позики збільшено на 2300 грн, у зв`язку з чим загальна сума кредиту склала 5000 гривень. Кредитодавець свої зобов`язання виконав, перерахувавши кошти на банківську картку відповідача, що підтверджується наданими позивачем доказами, а також відповіддю банку на ухвалу суду про витребування доказів.
Суд також установив, що право вимоги за вказаним договором послідовно перейшло до позивача на підставі договору факторингу №016-010421 від 01.04.2021 та договору факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025, а отже ТОВ «Деал Фінанс Груп» є належним кредитором у спірних правовідносинах.
Заперечення відповідача щодо безпідставного нарахування процентів після спливу 14-денного строку кредитування суд вважає необґрунтованими.
Так, відповідно до п. 4.2 договору позики №3443937 позичальник до моменту підписання договору ознайомився з його умовами та Правилами надання грошових коштів у позику, розміщеними на сайті кредитодавця, погодився з їх змістом, у тому числі з порядком пролонгації, автопролонгації та наслідками їх застосування.
Пунктом 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, чинних на момент укладення договору, передбачено, що у разі неповернення, неповного повернення або несвоєчасного повернення позики кредитодавець має право нараховувати проценти за понадстрокове користування кредитом за кожен день прострочення, але не більше ніж за 90 календарних днів. Отже, умовами договору та Правил прямо передбачено можливість нарахування процентів не лише протягом первинного 14-денного строку, а й у разі прострочення зобов`язання, у межах погодженого сторонами механізму понадстрокового користування.
Сам по собі факт неповернення кредиту у строк не припиняє зобов`язання та не позбавляє кредитодавця права нараховувати проценти, якщо таке право передбачене договором, укладеним сторонами. У цій справі позивач не заявляє до стягнення штрафних санкцій, а нараховує проценти саме в порядку, погодженому сторонами у договорі та Правилах, що не суперечить закону.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач оспорювала чинність договору, доводила неприйняття Правил на момент укладення договору або надавала докази повного виконання зобов`язання. Твердження відповідача про те, що проценти могли становити лише 1393 грн, ґрунтуються виключно на врахуванні первинного 14-денного строку та не беруть до уваги погоджені сторонами умови щодо пролонгації та понадстрокового користування кредитом, а тому є помилковими.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір боргу складає 14 469 грн 36 коп., з яких 5000 грн — за тілом кредиту та 9469 грн 36 коп. — за процентами. Наявність часткових платежів у сумі 100 грн не спростовує зазначеного розміру заборгованості, оскільки відповідний розрахунок узгоджується з первинними даними кредитора та документами, що підтверджують рух коштів і стан заборгованості.
Відтак, позовні вимоги про стягнення 14 469 грн 36 коп. заборгованості є доведеними, належними та такими, що підлягають задоволенню.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 1–4 ст. 137, ч. 3 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання правничої допомоги, ціною позову та значенням справи для сторони.
З аналізу положень ст. 141 ЦПК України вбачається, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує критерії реальності, необхідності та розумності таких витрат.
Аналогічний підхід застосовується і в практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої компенсації підлягають лише ті витрати, які були фактичними, необхідними та мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію ордера від 03.09.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги та витяг з акта приймання-передачі.
Оцінюючи заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що дана справа є малозначною, розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику та участі сторін, не відзначається значною складністю фактичних обставин чи правового регулювання, а обсяг підготовлених представником позивача процесуальних документів є помірним.
З урахуванням характеру спору, ціни позову, обсягу наданої правничої допомоги, принципів розумності, співмірності та справедливості, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та вважає співмірним і обґрунтованим визначити їх у розмірі 4500 гривень.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за Договором кредиту №3443937 від 02.11.2020 в розмірі 14 469 ( чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) 36 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві ) гривні 40 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» витрати на правничу допомогу 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В порядку п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (вул. Садова, 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, 08205; код ЄДРПОУ 44280974)
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області         Майстер І.П.