ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/30532/25
Провадження № 22-ц/820/1224/26
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Плінська І.П.
з участю представника заявника
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/30532/25 за апеляційною скаргою Міністерства оборони України, яка подана представником – Балтаком Дмитром Олеговичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року у складі судді Чевилюк З.А. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Міністерства оборони України, про оголошення особи померлою.
Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, , суд
в с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про оголошення померлим (загиблим) його батька ОСОБА_2 , військовослужбовця - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування поданої заяви посилався, що ОСОБА_2 , навідник 2 механізованого відділення 1, механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 в період 15.07.2024 по 20.07.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується відповідною довідкою від 07.10.2024 р. за № 4784/ Д6/2749.
Сповіщенням в/ч НОМЕР_1 № 644 від 23 липня 2024 року повідомлено ОСОБА_3 (брату) про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , навідник 2 механізованого відділення 1, механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 20.07.2024 року під час виконання бойових завдань в районі н.п. Торецьк, Бахмутського району Донецької області зник безвісти.
Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20.07.2024 р. № 2731 «Про призначення службового розслідування» заступником командира НОМЕР_2 механізованого батальйону з морально-психічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 проведено службове розслідування за фактом зникнення 20 липня 2024 року навідника 2 механізованого відділення 1, механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 .
Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_3 №1209 від 15.07.2024 року особовий склад 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону провести підсилення на рубіжі блокування «СОЛЯНКА» біля н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області.
15.07.2024 року близько 23:00 військовослужбовці, серед яких був солдат ОСОБА_5 , вирушили на виконання вказаного наказу.
За, відібраними під час службового розслідування, поясненнями, 15.07.2024 року приблизно о 21:00 командиром 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону капітаном ОСОБА_6 був виданий усний бойовий наказ військовослужбовцям 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_3 посилити рубіж блокування «СОЛЯНКА» біля н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 по посиленню спостережного посту, а саме PБ «СОЛЯНКА», з боку збройних формувань російської федерації почався мінометний обстріл, внаслідок якого зник навідник 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_2 .
Факт зникнення навідника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 coлдата ОСОБА_2 було зафіксовано після отримання інформації оперативним черговим НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у журналі ведення бойових дій 3 механізованого батальйону інвентарний №1472 за 20 липня 2024 року, та журналі бойових дій в/ч НОМЕР_1 .
За фактом службового розслідування зафіксовано, що ознак добровільної здачі в полон, самовільного залишення місця служби або дезертирства солдатом ОСОБА_2 не виявлено. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №204 від 20.07.2024 poкy зафіксовано факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 20 липня 2024 року.
Оголошення померлим батька заявника ОСОБА_2 , потрібне для отримання Свідоцтва про смерть, одноразової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця та для врегулювання правових відносин, тому заявник просив встановити даний факт, оскільки іншим шляхом, а ніж через ухвалення судового рішення є неможливим.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року заяву задоволено, оголошено померлим (загиблим) ОСОБА_2 , військовослужбовця, ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_4 , що проживав за адресою АДРЕСА_1 , 20.07.2024 року, приймаючи безпосередню участь у бойових діях, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення.
Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні поданої заяви.
Представник апелянта посилається, що оголошуючи померлим (загиблим) навідника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 coлдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 суд першої інстанції визначив місце смерті населений пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області. Однак, як вбачається із змісту пункту 3.2. Наказу № 376 код запису НОМЕР_5 активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади Донецької області розпочались 07 серпня 2024 року станом на поточний момент не завершені. Отже, шестимісячний строк встановлений частиною другою статті 46 ЦК України у даному випадку не закінчився та не сплив, як на дату звернення до суду так і на момент ухвалення місцевим загальним судом оскаржуваного в апеляційному порядку рішення та відповідно звернення до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 є передчасним. Крім того, суд першої інстанції, не врахував зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 р. у справі № 755/11021/22 та прийшов до помилкового висновку наявність підстав для задоволення заяви, чим допустив порушення вимог частини другою статті 46 ЦК України.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними. В своїй апеляційній скарзі апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 р. у справі №755/11021/22, оскільки згідно п. 3.2 Наказу №376 активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади Донецької області розпочались 07.09.2024 р. станом на поточний час не завершені, шестимісячний строк встановлений частиною другою статті 46 ЦК України не закінчився та не сплив. Вказані твердження не відповідають дійсності та обставинам справи, а судом першої інстанції належним чином та повно досліджено всі обставини справи, надано належну оцінку доказам та прийнято правильне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення без змін. 
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, територія н.п. Торецьк, Бахмутського району Донецької області (UA14020110000075529), згідно пункту 2.2 розділу 2 Територія активних бойових, датою виникнення активних бойових дій 24.02.2022 р., дата завершення активних бойових дій 06.08.2024 р. Відповідно пункту 2 розділу ІІ Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України більшість населених пунктів території н.п. Торецьк, Бахмутського району Донецької області на даний час знаходяться в окупації. Військовослужбовець ОСОБА_2 зник безвісти 20.07.2024 р. під час виконання бойового завдання на території, яка на момент його зникнення не перебувала в тимчасовій окупації. Згідно інформації сайту https://deepstatemap.live/#11/48.4025398/37.9763031, яка є загальнодоступною та відображає в реальному часі території тимчасово окуповані російською федерацією, станом на дату розгляду справи н.п. Торецьк, Бахмутського району Донецької області повністю окупований. Таким чином, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, які свідчать про ймовірну смерть ОСОБА_2 на території н.п. Торецьк, Бахмутського району Донецької області ( НОМЕР_5 ) активні бойові дії не ведуться та закінчились 06.08.2024 р. територія тимчасово окупована російською федерацією, а тому відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою починається саме від 06.08.2024, що на дату звернення до суду минуло більше 6 місяців.
Дослідивши матеріали справи. пояснення учасників справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу на посаді навідника 2 механізованого відділення 1, механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та в період 15.07.2024 по 20.07.2024 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2024 р. №2731 «Про призначення службового розслідування» заступником командира 3 механізованого батальйону з морально-психічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 проведено службове розслідування за фактом зникнення 20 липня 2024 року навідника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 . 
Згідно Акту службового розслідування встановлено, що згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №1209 від 15.07.2024 року особовий склад 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону провести підсилення на рубіжу блокування «СОЛЯНКА» біля н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області. 15.07.2024 року близько 23:00 військовослужбовці, серед яких був солдат ОСОБА_2 , вирушили на виконання вказаного наказу.
За відібраними під час службового розслідування поясненнями 15.07.2024 року приблизно о 21:00 командиром 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону був виданий усний бойовий наказ військовослужбовцям 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 посилити рубіж блокування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » біля н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 по посиленню спостережного посту, а саме PБ «СОЛЯНКА», з боку збройних формувань російської федерації почався мінометний обстріл, внаслідок якого зник навідник 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 .
Факт зникнення навідника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 було зафіксовано після отримання інформації оперативним черговим НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у журналі ведення бойових дій 3 механізованого батальйону інвентарний №1472 за 20 липня 2024 року, та журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 .
Місце зникнення солдата ОСОБА_2 знаходиться: біля РБ «Солянка» неподалік н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області.
За фактом службового розслідування зафіксовано, що ознак добровільної здачі в полон, самовільного залишення місця служби або дезертирства солдатом ОСОБА_2 не виявлено. Вказані факти після перевірки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №204 від 20.07.2024 службове розслідування визнано завершеним. Солдата ОСОБА_2 визнано зниклим без вісти 20.07.2024 року за особливих умов під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщикни в районі н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 18.11.2024 року № 20241118-1869 ОСОБА_2 зник на території бойових дій (під час воєнних дій) та за фактом зникнення ОСОБА_2 зареєстровано кримінальне провадження № 1202424300000463 від 21.07.2024 року.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення фізичної особи померлою - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Системний аналіз частин першої та другої статті 46 ЦК Українидає підстави для висновку, що законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну (частина перша статті 46 ЦК України) та спеціальну(частина друга статті 46 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі №910/18214/19 звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.
Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22(провадження № 14-94цс24).
При цьому у пункті 67 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.
Суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Аналізуючи питання щодо початку відліку передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України строку, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 78-79 постанови від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22(провадження № 14-94цс24) дійшла висновку, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.
Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).
При таких обставинах у пункті 70 зазначеного судового рішення Велика Палата Верховного Суду зауважила, що визначений частиною другою статті 46 ЦК України строк потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (далі - Наказ № 376).
У цьому Наказі № 376 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Відповідно до п. 2.2 розділу 2 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376, станом на час розгляду справи судом першої інстанції територія Торецька міська територіальна громада за винятком с-ще Озарянівка, с-ще Курдюмівка, с-ще Шуми, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_2 , в період з 24 лютого 2022 року до 06 серпня 2024 року значилась як територія, на якій велися бойові дії, однак 06 серпня 2024 року бойові дії на даній території припинились.
В с-ще Озарянівка бойові дії припинились 01.12.2022, в с-ще Курдюмівка – 26.11.2022, в с-ще Шуми 22.06.2024.
Оскільки за встановленими у цій справі обставинами, що на території, на якій ОСОБА_2 20.07.2024 зник безвісти під час несення військової служби за особливих обставини під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, а саме під час бою із окупаційними підрозділами армії російської федерації в районі населеного пункту Торецьк, 06.08.2024 припинились бойові дії, а ОСОБА_1 із заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 звернувся до суду 23 жовтня 2025 року, тобто після спливу шести місяців від дня завершення активних бойових дій на цій території, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог вказаної заяви.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду з посиланням на п. 3.2 Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376, за яким на території Торецької територіальної громади ведуться бойові дії, слід відхилити.
Так в розділі 2. «Території активних бойових дій» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом № 376, станом на час розгляду справи за п. 2.2 на території Торецької міської територіальної громади бойові дії припинились 06 серпня 2024 року.
В той же час в розділі 3. «Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом №376, станом на час розгляду справи за п. 3.2 на території Торецької міської територіальної громади ведуться активні бойові дії, за винятком населених пунктів с-ще Дружба, м. Залізне, с-ще Курдюмівка, с. Леонідівка, с-ще Неліпівка, с-ще Нью-Йорк, с-ще Озарянівка, с-ще Південне, с-ще Північне, с-ще Шуми, с. Юріївка.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приймає до уваги саме розділ 2. «Території активних бойових дій» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом №376, оскільки саме цим розділом визначено території активних бойових дій без будь-яких умов.
При цьому апелянтом не обґрунтовано чому при вирішенні спору суд має приймати саме п. 3.2 Переліку, а не п. 2.2, яким визначено відповідні території активних бойових дій без встановлення якихось умов.
Крім того за п. 3.2 Переліку в населених пунктів с-ще Дружба, м. Залізне, с-ще Курдюмівка, с. Леонідівка, с-ще Неліпівка, с-ще Нью-Йорк, с-ще Озарянівка, с-ще Південне, с-ще Північне, с-ще Шуми, с. Юріївка активні бойові дії припинені.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, яка подана представником – Балтаком Дмитром Олеговичем, залишити без задоволення. 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12 червня 2026 року.

Судді А.М. Костенко
Т.О. Янчук
О.І. Ярмолюк