Справа № 507/2228/25
Провадження № 2/507/35/2026
Номер рядка звіту 9
РІШЕННЯ      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"17" червня 2026 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Дюдюна О.В.
за участю секретаря судового засідання - Демовської Д.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, -
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності.
Позовні вимоги мотивовано тим, що до реєстрації шлюбу з відповідачем позивач за власні кошти придбав спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 21.08.2012 між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 25.03.2025 розірвано.
Після розірвання шлюбу позивачу стало відомо, що рішенням державного реєстратора Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області Дудника Г.О. від 21.08.2023 № 68948662 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок. Підставою для державної реєстрації стали виписка з погосподарської книги та довідка про те, що відповідач проживає у будинку понад десять років.
Вважаючи державну реєстрацію незаконною, оскільки житловий будинок був придбаний ним до укладення шлюбу та є його особистою приватною власністю, позивач просив скасувати рішення державного реєстратора Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області Дудника Г.О. № 68948662 від 21.08.2023 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
Представник позивача - адвокат Остапишена Л.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача - адвокат Пілюк Р.В., в судовому засданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що наявні в матеріалах справи розписки про купівлю спірного житлового будинку позивачем ОСОБА_1 є підробленими, а право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_2 , набула правомірно згідно вимог діючого законодавства. Просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Відповідач - представник Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Свою поизицію не виклав. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 12.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.32).
Ухвалою від 30.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 41).
Ухвалою від 12.03.2026 року залучено гр. ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: с. Мирони, Балтського району, Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по справі.(а.с.61). 
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 21.08.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, про що складено актовий запис № 30 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , який рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 25.03.2025 у цивільній справі № 507/387/25 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 30).
З наданих суду розписок від 27.03.2012 та 08.06.2012 встановлено, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти за житловий будинок, розташований у с. Познанка Перша Подільського району Одеської області. Згідно з вказаними розписками оплата вартості житлового будинку здійснювалася двома платежами по 3000 грн. в загальній сумі 6000 грн. (а.с. 8-9).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта з реєстраційним номером 2783880151120, встановлено, що це житловий будинок загальною площею 49,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано 16.08.2023 (номер запису 51431898), власником є ОСОБА_2 , частка — 1/1. (а.с. 7).
Відповідно до виписки № 141/12/2-20 від 15.05.2025 року із погосподарської книги № 01 Познанської сільської ради за період 2006-2010 років щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2006 по 2007 рік у вказаному будинку проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . У період з 2007 по 2008 рік за вказаною адресою проживали ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У період з 2009 по 2010 рік головою двору була ОСОБА_5 . (а.с. 11).
Відповідно до виписки № 142/12/2-20 від 15.05.2025 року із погосподарської книги № 01 Познанської сільської ради за період 2011-2015 років щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у 2011 році головою двору була ОСОБА_5 . У період з 2012 по 2015 рік за вказаною адресою проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . (а.с. 12).
Відповідно до виписки № 143/12/2-20 від 15.05.2025 року із погосподарської книги № 02 Познанської сільської ради за період 2016-2022 рік щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проживали ОСОБА_1 , 1985 року народження, чоловік, ОСОБА_2 , 1988 року народження, дружина, ОСОБА_13 , 2009 року народження, донька, та ОСОБА_14 , 2012 року народження, син. (а.с. 13).
Відповідно до виписки № 144/12/2-20 від 15.05.2025 року із погосподарської книги № 02 Познанського старостинського округу № 2 за період 2023 року, 2024 року та станом на 15.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , 1985 року народження, чоловік, ОСОБА_2 , 1988 року народження, дружина, ОСОБА_13 , 2009 року народження, донька, та ОСОБА_14 , 2012 року народження, син. (а.с. 14).
Відповідно до довідки № 140/12/2-20 від 15.05.2025 року, виданої Познанським старостинським округом № 2 Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_2 з 16.08.2023 року. Як підставу зазначено термін проживання у даному будинку більше 10 років. (а.с. 15).
Встановлено, що судове рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю відсутнє. Відомостей про набуття відповідачем права власності на спірний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни, свідоцтва про право на спадщину чи іншої передбаченої законом правової підстави матеріали справи не містять.
Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2008 року, право власності на житловий будинок належить ОСОБА_3 . (а.с. 57-58).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першою статті 316 Цивільного кодексу (ЦК) України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частини перша, друга статті 328 ЦК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (Частина перша статті 391 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягає право власності.
Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 зазначеного Закону).
Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 12 січня 2023 року у справі № 940/1275/20, виходили з того, згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Звертаючись до суду, позивач на підтвердження заявлених вимог надав відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 2783880151120, сформовані станом на відповідну дату, відповідно до яких:
актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 49,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
актуальна інформація про право власності: номер запису про право власності 51431898, дата та час державної реєстрації: 16.08.2023, державний реєстратор: рішення державного реєстратора Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області № 68948662 від 21.08.2023;
Власником зазначеного об`єкта нерухомого майна визначено ОСОБА_2 , частка - 1/1.
Разом із тим, відповідно до наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу вбачається, що право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_3 , що свідчить про існування іншого правового підґрунтя набуття права власності, яке не відображене у відомостях Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відсутні будь-які належні правовстановлюючі документи, які б підтверджували перехід права власності на спірний об`єкт до відповідача у передбачений законом спосіб (договір купівлі-продажу, дарування, міни, спадкування чи інші правові підстави), а тому внесений до Державного реєстру речових прав запис про право власності є таким, що не узгоджується з фактичними обставинами набуття майна.
Згідно довідки № 140/12/2-20 від 15.05.2025 року, виданої Познанським старостинським округом № 2 Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_2 з 16.08.2023 року. Як підставу зазначено термін проживання у даному будинку більше 10 років. (а.с. 15).
Відповідно до статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Набуття права власності за набувальною давністю можливе лише на підставі рішення суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 здійснена за відсутності належних та допустимих правовстановлюючих документів, що породжує сумніви щодо правомірності внесеного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та порушує права інших осіб.
Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 як на об`єкт нерухомого майна, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, для проведення державної реєстрації права власності не було надано державному реєстратору документів, перелік яких визначений у законі і, які б свідчили про виникнення права власності на це нерухоме майно та надавали б реєстратору законні підстави для здійснення державної реєстрації відповідного речового права на об`єкт за відповідачем. Зазначені обставини свідчать, що державна реєстрація права власності у цьому випадку проведена реєстратором за відсутності обов`язкових і необхідних документів. Відповідно, спірний об`єкт (житловий будинок) не міг бути зареєстрований державним реєстратором на праві власності відповідача, як об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (частина 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).  
Відповідно до абзаців частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час ухвалення рішення у справі) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 цього ж Закону у редакції, чинній до 16.01.2020, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 925/910/20).
З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач не просив вирішити питання щодо судових витрат, у зв`язку з чим судові витрати покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності - задовольнити.
Скасувати рішення державного реєстратора Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області - Г. О. Дудника № 68948662 від 21.08.2023 про реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:        О.В. Дюдюн