Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/6795/25
Провадження №: 2/332/1193/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом концерна «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
ВСТАНОВИВ:
Концерн «Міські теплові мережі» (надалі -  концерн «МТМ»/позивач) звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачам належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем надаються житлово-комунальні послуги за даною адресою, а відповідачі отримують надані послуги. Внаслідок того, що відповідачі не виконують свої обов`язки по сплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, утворилась заборгованість за період з 01.05.2018 по 30.09.2025 у розмірі 48 471,29 грн, що просять стягнути з відповідачів солідарно, а також судовий збір у розмірі 2 422,40грн. 
Ухвалою судді від 21 січня 2026 року у частині вимог до ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження у зв`язку зі смертю останньої до подання позову, у частині вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи. 
Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. 
Відповідачі у судові засідання, призначені на 16.02.2026, 03.06.2026, не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації відповідачів. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідачі не подали, жодних заяв чи клопотань не надіслали, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів зі згоди представника позивача прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. 
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. 
Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що позивач концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка надається населенню м. Запоріжжя для побутових потреб. 
Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.
Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. 
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, отже, позивачем надаються послуги за вказаною адресою. 
Згідно з інформацією, сформованою за допомогою додатка «реєстр нерухомості» 12.11.2025, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/3 частині кожному. 
Згідно з відповідями Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 29.12.2025 відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 16.10.1982, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за вказаною адресою з 28.09.2001. 
Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 29.12.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 16.10.1982 по 23.10.2017, знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
На квартиру відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Згідно з розрахунком основного боргу за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з травня 2018 року до вересня 2025 року нарахована плата за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на загальну суму 64 778, 59 грн, сплачено 16 683, 80 грн, заборгованість становить 48 471, 29 грн. 
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст.ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 (надалі - Закон № 1875-IV), який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність 01.05.2019, а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (надалі - Закон № 2189-VIII), який введений в дію з 01.05.2019, правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Так, згідно зі ст. 32 Закону України № 1875-IV та ст.ст. 7, 9 Закону України № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно з п. 32 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 (надалі - Правила), плата за послугу розраховується, виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 35, 36 Правил розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019 року, у тому числі, щодо публічних договорів приєднання.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону № 2189-VIII у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
02.10.2021 на офіційному веб-сайті концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі».
З 01.11.2021 року між позивачем та відповідачами був укладений Типовий індивідуальний договір № 42141002 про надання послуги з теплової енергії та гарячої води. 
Відповідно ст. 67 ЖК України, норми якої діяли у період надання послуг позивачем, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.
Згідно з ч. 1,2 ст. 358, ст. 360 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги концерну «МТМ» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Так, суд виходить з того, що в силу вищевикладених вимог чинного законодавства споживачем житлово-комунальних послуг є власник квартири або особа, яка користується квартирою зі згоди власника і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Це кореспондується з обов`язком власника утримувати своє майно.
Крім того, обов`язок здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги виникає у її власника саме з факту набуття права власності і не залежить від місця реєстрації та фактичного місця проживання власника.
За наявною на час розгляду справи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацією квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/3 частині кожному.
Отже, обов`язок зі сплати послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за вищевказаною адресою покладався відповідно до розміру їх часток в праві власності на усіх співвласників. 
При цьому, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до звернення позивача до суду з цим позовом, у зв`язку з чим, як вже зазначалось, у відкритті провадження до неї судом було відмовлено.
Під час судового розгляду позивач не надав суду відомостей про прийняття будь-якими особами, у т.ч. відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , з клопотаннями про залучення її правонаступників співвідповідачами у цій справі не звертався, позовні вимоги не змінював.
Також судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані у вказаній квартирі з 16.10.1982 та 28.09.2001 відповідно по теперішній час.
Ухвалюючи рішення, суд також враховує, що багатоквартирний житловий будинок, в якому розташоване майно відповідачів, підключений до мережі централізованого постачання теплової енергії та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період позивачем надавались, відповідачами споживались. За спожиті послуги позивачем нараховувалась помісячна плата, однак, відповідачі здійснювали оплату нерегулярно та не в повному обсязі.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком.
Крім того, відповідачі обґрунтованого заперечення проти позову не подали, в судове засідання не прибули і жодним чином позовні вимоги не спростували.
Отже, вирішуючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як власники 1/3 частини вищевказаної квартири кожний та споживачі житлово-комунальної послуги (послуги з постачання теплової енергії та гарячої води) в порушення вищевказаних норм діючого законодавства та умов типового індивідуального договору неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, що призвело до виникнення заборгованості за період травня 2018 року по вересень 2025 року у загальному розмірі 
48 471,29 грн.
Стягненню з кожного відповідача підлягає 1/3 частина вказаного боргу, тобто по 16 157,10 грн відповідно до розміру частки кожного у праві спільної часткової власності на майно. 
Підстав для покладання на відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов`язку з оплати всієї суми заборгованості, в т.ч. частки іншого співвласника ОСОБА_3 , суд не знаходить з вищевикладених мотивів, у зв`язку з чим в цій частині позову слід відмовити. 
На підставі вищевикладеного позов концерну «МТМ» слід задовольнити частково.
Оскільки позов задоволений судом на 66,67%, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 807,51 грн (2422,40 грн х 66,67% : 2) з кожного, що пропорційно до розміру задоволених судом вимог. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2018 по 30.09.2025 у розмірі 16 157 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 10 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2018 по 30.09.2025 у розмірі 16 157 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 10 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі по 807 (вісімсот сім гривень) 51 коп. з кожного. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.
Учасники справи:
позивач: концерн «Міські теплові мережі», місцезнаходження: 69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», б. 137, код ЄДРПОУ: 32121458;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Суддя     У. В. Блажко