УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 травня 2026 року
м. Київ
справа № 991/10365/24
провадження № 51 - 2059 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, 
встановив:
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 20 серпня 2025 року об`єднано в одне провадження матеріали заяв обвинуваченого ОСОБА_5 про роз`яснення ухвал Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2025 року про відмову в наданні дозволу на виїзд за кордон та про продовження строку дії обов`язків, ухвали цього ж суду від 30 травня 2024 року про порядок дослідження доказів, а також ухвали від 17 липня 2025 року про продовження строку дії обов`язків.
Не погодившись із зазначеною ухвалою, обвинувачений звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2026 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вищевказану ухвалу Вищого антикорупційного суду.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 порушив питання про перевірку ухвали судді апеляційного суду від 10 лютого 2026 року в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.
Саме з цих підстав апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 20 серпня 2025 року про об`єднання в одне провадження матеріалів заяв про роз`яснення судових рішень, оскільки зазначене судове рішення не входить до переліку ухвал, які відповідно до вимог ст. 392 КПК можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3