ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/8391/26
провадження № 3/753/2592/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Дмитренко О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
27 березня 2026 о 21-й годині 00 хвилин в м. Києві, вул. Харківське шосе, 170-б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf » д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці події за допомогою спеціального технічного приладу «Akcotest ARNK-0540». Тест № 5956 позитивний 2,01 промілє. Водій з результатом огляду не погодився та виявив бажання проходити огляд у медичному закладі КНП КМКЛ № 10 у лікаря нарколога. Висновок лікаря № 000908 - 2,11 промілє, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
Таким чином  ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Повідомив, що приїхав додому та вирішив випити пива в автомобілі. Випив пива, і автомобіль зрушив з місця, відкотився назад та в`їхав в бампер автомобіля Нісан. ОСОБА_1 вийшов подивитись що сталось, і в цей момент вийшов власник Нісана, який почав вимагати в нього гроші за фарбування бампера. Власник Нісана викликав поліцію, які прибули на місце, і сказали пройти огляд на приладі Драгер. Вказав, що після зіткнення, він від`їхав на пів метра, щоб зробити фото для страхової. В той вечір він випив тільки пляшку пива, ніякого руху автомобіля не здійснював.
Захисник Дмитренко О.О. в судовому засіданні вказала, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а справа підлягає закриттю. Так ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, і не здійснював рух. При цьому при складанні протоколу йому не були оголошені ознаки алкогольного сп`яніння, їх працівники поліції вигадали. А з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_3 перебуває в стані сп`яніння, він чітко відповідає на питання та веде себе нормально. У зв`язку з чим підстав для проходження огляду взагалі не було. Висновок лікаря не є доказом, оскільки у ньому не вказано яким чином проходив огляд, а саме дослідження було проведено без відібрання біологічного зразку, що є обов`язковим. Крім того, перед проходженням огляду, мундштук розпакувала особа яка проводила огляд, і не перевірила цілісність упакування та не зробила пробний забір повітря. Направлення на огляд водія підроблене, оскільки під час того як його складали, працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 не була роз`яснена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому акт огляду та чек газоаналізатору є недопустимими доказами. Одночасно ОСОБА_1 не відсторони від керування, що підтверджує надуманість інкримінованого йому стану алкогольного сп`яніння. Відеозапис долучений до матеріалів є недопустимим доказом, оскільки починається не з початку, є момент коли камера пару хвилин лежить в автомобілі, і фіксує не всі дії вчинені поліцейськими. Також ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, порушено право на захист.
Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що працівники поліції перебувають на виклик з приводу дорожньо-транспортної пригоди. На місці виявили ОСОБА_1 та власника іншого авто, які дають пояснення. Під час оформлення документів за вчинення ДТП, ОСОБА_1 пояснював, що сидів в автомобілі, і він відкотився назад. Під час оформлення протоколу за ст. 124 КУпАП, на місці свідки пояснювали, як ОСОБА_1 здійснював рух та вдарив автомобіль. При цьому він хотів піти з місця ДТП, але свідки його зупинили. Далі на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився. Він самостійно обрав мундштук до приладу Драгер, самостійно перевірив його цілісність та самостійно його відкрив (01 хвилина 58 секунда). Далі працівник поліції зробив контрольний забір повітря приладу Драгер, провів аналіз який показав, що мундштук чистий і алкоголю немає (02 хвилина 30 секунд). ОСОБА_1 пройшов огляд результат якого виявився 2,1 промілє. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився у зв`язку з чим поїхав на огляд до лікаря нарколога. Після цього, ОСОБА_1 одразу почав говорити, що за кермом не був. Разом з працівниками поліції ОСОБА_1 поїхав до лікаря нарколога. Перебуваючи у лікаря нарколога в кабінеті ОСОБА_1 двічі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого був 2,11 промілє. Надалі, при складанні працівником поліції протоколу, останній ОСОБА_1 повністю оголосив його зміст, роз`яснив права та обов`язки та вручив копію протоколу.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Посилання захисника на підроблення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції суд не приймає до уваги, оскільки направлення наявне в матеріалах справи містить час, в який працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 , та не складали направлення, що ніяким чином не впливає на зміст даного направлення та результати огляду.
Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с.7), в ньому зазначено, що у результаті огляду виявлені ознаки сп`яніння, їх перелік, доказів того, що працівниками поліції огляд на виявлення ознак сп`яніння не проводився, суду не надано, а тому суд не погоджується з твердженням захисника, щодо не виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .
Так, суд звертає увагу захисника, що ознаки алкогольного сп`яніння у водіїв встановлюються поліцейськими за допомогою зовнішнього огляду, виявлення запаху, поведінці, що не відпадає обстановці, координації рухів та технічних засобів, таких як алкотестер, на місці або у медичному закладі. При цьому до компетенції суду або ж захисника не входить встановлення алкогольного сп`яніння особи через відеозапис, оскільки це є неможливим. 
Крім того, переглянутий відеозапис чітко підтверджує, що мундштук до газоаналізатору «Драгер» був цілісний, його перевіряв особисто ОСОБА_1 та особисто відкривав. Працівник поліції перевірив газоаналізатор «Драгер» на наявність алкоголю та провів забір повітря. А тому твердження захисника, що ОСОБА_1 не давали мундштук, і не перевіряли його є хибними. 
Щодо невизнання належним доказом висновку лікаря нарколога № 000908 щодо ОСОБА_1 то суд звертає увагу, що відповідно до п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, водій має право оскаржити висновок у встановленому законодавством порядку.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні захисник висновок лікаря нарколога № 000908 не оскаржували та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку не оспорювали.
При цьому, як вбачається з переглянутого відеозапису ОСОБА_1 пройшов огляд у лікаря нарколога двічі за допомогою газоаналізатора «Драгер», та погодився з ним. Також перед тим як проходити огляд лікар роз`яснювала ОСОБА_1 , що огляд може проводитись за допомогою газоаналізатору або лабораторного дослідження. ОСОБА_1 пройшов огляд саме газоналізатору, що не є порушенням. 
На підставі викладеного приходжу до висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 9 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.
Доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права повністю спростовані переглянутим відеозаписом, з якого чітко вбачається, що працівником поліції були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, в протоколі міститься підпис ОСОБА_1 в пункті 13 щодо роз`яснення прав та обов`язків.
Суд критично оцінує пояснення ОСОБА_1 , що були дані ним в судовому засіданні з приводу того, що він не керував транспортним засобом, а лише від`їхав від автомобіля в який в`їхав, і вважає, що ці пояснення є способом його захисту від висунутого обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наміром уникнути адміністративної відповідальності. 

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу. А тому ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного сп`яніння, привів в рух транспортний засіб, здійснивши його переміщення. Відстань такого переміщення на кваліфікацію його діянь не впливає.
За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9а ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.
Суддя           П.І. Заруба