Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/5838/25
Провадження № 2/332/698/26

Рішення
Іменем України

20 травня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Яцуна О.С., при секретарі судового засідання Дубачовій А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

Встановив:
У жовтні 2025 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 9 997,53 грн, що був уточнений 10.04.2026.
В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, а відповідач отримує надані послуги. Внаслідок того, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, утворилась заборгованість за період з 01.01.2016 по 24.10.2024 у розмірі 9 997,53 грн, що просять стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Від відповідача, в особі її представника – адвоката Трачук Н.І., надійшов відзив, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що ще з 2007 року у квартирі відповідача законно встановлено індивідуальне газове опалення, воно здійснено на підставі проекту зі всіма необхідними погодженнями. Квартира фізично та технічно відключена від системи централізованого опалення. Наведене підтверджується відповідними доказами. Між сторонами не укладено жодного договору про надання послуг з централізованого опалення у спірний період. Позивачем також не доведено, що в будинку надавалося тепло місцям загального користування.
Від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що споживачам з індивідуальним опаленням нараховується лише частка обсягу на місця загального користування та допоміжних приміщень будинку, а також обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, просить відмовити у задоволенні позову, врахувавши всі подані докази.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що відповідач, згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 17.11.2025, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.03.2001 по теперішній час (а.с. 21). На її ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 15).
Позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.01.2016 по 24.10.2024 утворилась заборгованість в розмірі 9 997,53 грн. Вказаний розрахунок складений відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Поряд з цим, суд вважає обґрунтованими доводи сторони відповідача в частині того, що відповідач ОСОБА_1 не є споживачем послуг з теплопостачання ані у квартирі, ані у місцях загального користування, з огляду на таке.
Судом встановлено, що згідно акта про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 26.06.2007, квартира відповідача ОСОБА_1 за АДРЕСА_3 відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП (а.с. 78-79).
Згідно копії протоколу ОСББ «Республіканська 81» від 24.10.2024 вбачається, що квартира відповідача була відокремлена від системи централізованого опалення та обладнана індивідуальною системою опалення, а тому дана квартира не є споживачем послуг з постачання теплової енергії. Окрім того, зборами ОСББ було прийнято рішення про те, що з 2008 року квартира відповідача не повинна сплачувати за теплові втрати трубопроводів на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, якими користуються інші споживачі співвласники будинку (а.с. 57-63).
Крім того, також встановлено, що з опалювального сезону 2023 року в під`їздах та місцях загального користування в буд. АДРЕСА_2 взагалі відсутнє опалення (а.с. 70).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, з урахуванням досліджених наявних матеріалів справи та наведених вище норм, суд прийшов до висновку, що позивачем поза розумним сумнівом не доведено, що відповідач є споживачем послуг з надання централізованого опалення та постачання гарячої води, і що саме через її дії виникла заборгованість в розмірі 9 997,53 грн, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати залишаються за позивачем і питання щодо їх розподілу не здійснюється.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд

Ухвалив:
Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» (місцерозташування: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, рахунок № НОМЕР_2 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ЄДРПОУ 32121458) до  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги – залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя          О.С. Яцун