Єдиний унікальний номер 333/8260/25
Провадження №1-кп/333/445/26
ВИРОК
Іменем України
20 травня 2026 року     м. Запоріжжя 

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисниці обвинуваченого – адвокатки ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, не має на утриманні дітей, офіційне не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2025 року, ОСОБА_4 діючи в порушенні вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та положення Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» з прямим умислом направленим на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту для особистого вживання, з самостійно вирощених на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , кущів рослини роду коноплі обірвав гілки, з листями, висушив їх та таким чином виготовив придатний до вживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, після чого зберігав його на території вказаного домоволодіння, до моменту вилучення працівниками поліції, а саме до 02 серпня 2025 року. 
02 серпня 2025 року, в період часу з 01 год. 34 хв. до 02 год. 59 хв. працівниками поліції в ході проведення огляду місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину, складає 1039,9 г., що згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірах наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 є великим розміром, яку ОСОБА_4 зберігав без мети збуту. 
Крім цього, ОСОБА_4 02 серпня: 2025 року, знаходячись за місцем мешкання на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на посів та вирощування конопель, незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, в порушенні вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та положення постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», висадив у грунті на подвір`ї - 16 рослин роду коноплі, після чого вирощував їх на території вказаного домоволодіння, до моменту вилучення працівниками поліції, а саме до 02 серпня 2025 року. 
02 серпня 2025 року, в період часу з 01 год. 34 хв. до 02 год. 59 хв. працівниками поліції в ході проведення огляду місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , на території подвір`я у ґрунті було виявлено та вилучено 16 рослин зеленого кольору з листями, стеблами та корінням, які є рослинами роду коноплі. 
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах; за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконний посів та вирощування конопель, у кількості 16 (шістнадцять) рослин.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини викладених вище та при цьому зазначив наступне, що вживав та вирощував коноплю для вживання від болю, тобто лікувався.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений а його захисниця не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню. 
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні, обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро покаявся, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75-78 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає, оскільки встановлені вище обставини не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.
Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.
Частиною 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судової експертизи: №СЕ-19/108-25/17578-НЗПРАП від 05.08.2025 - вартість якої складає 2228,50 грн. 
Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи що зазначені експертизи було проведено експертом спеціалізованої державних установи, тому підлягає відшкодуванню у якості процесуальних витрат з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз. 
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі; 
- за ч. 1 ст. 310 КК України у виді 1 року обмеження волі. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити  ОСОБА_4  покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
Згідно вимог ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Відповідного до вимог ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. 
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 2228,50 грн. 
Речові докази:
- вміст двох картонних коробок, які опечатані паперовими бірками пояснювальними записками та підписами експерта (16 рослин коноплі) та вміст полімерного мішку, який опечатаний пломбувальним пристроєм №7556158 в якому міститься наркотичний засіб канабісом масою 1039,9 г, які зберігаються в камері речових доказів ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити .
- диск DVD-R – зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 

Суддя          ОСОБА_1