ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2026 р. Справа№ 925/710/24(925/1250/25)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Отрюха Б.В.
суддів: Остапенка О.М. 
Сотнікова С.В. 

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

за участю представника учасника справи:
Карленко Т.К. від ГУ ДПС у Запорізькій області (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області (суддя Хабазня Ю.А.)

за позовом боржника у особі ліквідатора банкрута
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукра агро» 
про стягнення грошових коштів у сумі 3 675 499,64 грн
у межах справи № 925/710/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаркоп-ЮА» (попереднє найменування ТОВ «Газова компанія «Черкаси-газ»)
про банкрутство юридичної особи
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його постановлення
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) (суддя Хабазня Ю.А.), серед іншого, стягнуто з Головного управління ДПС у Запорізькій області в дохід державного бюджету через Державну судову адміністрацію України штраф у розмірі 6656,00 грн.
Судове рішення в оскаржуваній частині постановлено з посиланням на приписи ст.ст. 42, 131, 132, 135 Господарського процесуального кодексу України та мотивоване тим, що повторне ігнорування Головного управління ДПС у Запорізькій області вимог ухвали місцевого господарського суду щодо надання витребовуваних судом доказів, розцінено як невиконання процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 року по справі № 925/710/24(925/1250/25), в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області – скасувати; скасувати наказ Господарського суду Черкаської області від 16.02.2026 виданий на підставі оскаржуваної ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що Головне управління ДПС у Запорізькій області невиконало процесуальних обов`язків та зазначив, що останнім виконано в повному обсязі вимоги Господарського суду Черкаської області, ще до дня ухвалення оскаржуваної ухвали.
Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Учасники справи не скористались своїм правом та не подали відзиви на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України, не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 апеляційну скаргу у справі № 925/710/24(925/1250/25) передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя – Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/710/24(925/1250/25) за позовом боржника у особі ліквідатора банкрута до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукра агро» про стягнення грошових коштів у сумі 3 675 499,64 грн у межах справи № 925/710/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаркоп-ЮА» (попереднє найменування ТОВ «Газова компанія «Черкаси-газ») про банкрутство юридичної особи; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.
23.03.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/710/24(925/1250/25).
25.03.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшла заява про долучення доказів сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) задоволено клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області, та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області; відкрито апеляційне провадження у справі № 925/710/24(925/1250/25); розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області призначено на 20.05.2026.
13.05.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Головного управління ДПС у Запорізькій області, Карленко Наталії Тамазіївни надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) заяву представника Головного управління ДПС у Запорізькій області, Карленко Наталії Тамазіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
Явка представників учасників справи
У судове засідання 20.05.2026 з`явився представник ГУ ДПС у Запорізькій області, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Позиції учасників справи
У судовому засіданні 20.05.2026 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 року по справі № 925/710/24(925/1250/25), в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області – скасувати та скасувати наказ Господарського суду Черкаської області від 16.02.2026 виданий на підставі оскаржуваної ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Із матеріалів справи вбачається, що на розгляді в Господарського суду Черкаської області перебуває справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаркоп-ЮА» (попереднє найменування ТОВ «Газова компанія «Черкаси-газ») про банкруство.
Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Перепелиця В.А., у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 13.10.2025 №220 з вимогами стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дукра агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Варкоп.ЮА" безпідставно набуті грошові кошти у сумі 3 675 499,64 грн., а також судові витрати.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.10.2025 у справі №925/710/24 (925/1250/25) відкрито провадження у справі №925/710/24(925/1250/25) за позовною заявою боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Перепелиці В.В., від 13.10.2025 №220 та призначено її для розгляду у загальному провадженні у підготовче судове засідання на 20.11.2025.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.11.2025 у справі №925/710/24 (925/1250/25) розгляд справи по суті відкладено на 11.12.2025.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.12.2025 у справі №925/710/24 (925/1250/25), зокрема, відкладено розгляд справи по суті на 14.01.2026 та зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали суду надати належним чином завірений реєстр податкових накладних по взаємовідносинах ТОВ "Газова Компанія "Черкаси Газ" (чинна назва ТОВ "Фаркоп.ЮА", код ЄДРПОУ 38843087) та ТОВ "Дукра Агро" (код ЄДРПОУ 32535756).
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.01.2026 у справі №925/710/24(925/1250/25), зокрема, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, розгляд справи у підготовчому провадженн відкладено на 27.01.2026 та повторно зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали суду надати належним чином завірений реєстр податкових накладних по взаємовідносинах ТОВ "Газова Компанія "Черкаси Газ" (чинна назва ТОВ "Фаркоп.ЮА", код ЄДРПОУ 38843087) та ТОВ "Дукра Агро" (код ЄДРПОУ 32535756).
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.01.2026 у справі №925/710/24 (925/1250/25), зокрема, розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 12.02.2026, повторно зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали суду надати належним чином завірений реєстр податкових накладних по взаємовідносинах ТОВ "Газова Компанія "Черкаси Газ" (чинна назва ТОВ "Фаркоп.ЮА", код ЄДРПОУ 38843087) та ТОВ "Дукра Агро" (код ЄДРПОУ 32535756) та роз`яснено Головному управлінню ДПС у Запорізькій області, що відповідно до частин 7-9 ст.81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали; у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Відповідно до ст.135 ГПК України невиконання процесуальних обов`язків є підставою постановити ухвалу про стягнення штрафу у сумі від одного до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25), серед іншого, стягнуто з Головного управління ДПС у Запорізькій області в дохід державного бюджету через Державну судову адміністрацію України штраф у розмірі 6656,00 грн., яка наразі оскаржується в апеляційному порядку.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Положеннями ст. 232 ГПК України встановлено, що судовими рішеннями є, зокрема, ухвали. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
У випадках, передбачених цим Кодексом або КУзПБ, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали, прийняттям постанови чи видачею судового наказу.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, що ухвалами суду від 14.01.2026, від 26.01.2026 та від 12.02.2026 Головне управління ДПС у Запорізькій області було зобов`язано у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали суду надати належним чином завірений реєстр податкових накладних по взаємовідносинах ТОВ "Газова Компанія "Черкаси Газ" (чинна назва ТОВ "Фаркоп.ЮА") та ТОВ "Дукра Агро" (код ЄДРПОУ 32535756).
Так, ухвала суду від 14.01.2026 вручена Головному управлінню ДПС у Запорізькій області 20.01.2026, п`ятиденний строк сплив 26.01.2026. 
До дня судового засідання 26.01.2026 будь-якої інформації до місцевого господарського суду не надійшло.
02.02.2026 до Господарського суду Черкаської області надійшов лист Головного управління ДПС у Запорізькій області у листі від 28.01.2026 №1260/5/08-01-04-01-05, у якому воно повідомило, що ТОВ "Фаркоп.ЮА" свідоцтво платника податку на додану вартість було анульовано 01.03.2023 за рішенням контролюючого органу згідно з підп. "г" п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України, у зв`язку з ненаданням контролюючому органу протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з податку на додану вартість та/або подання такої декларації, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту; що надана інформація є інформацією з обмеженим доступом. 
Отже, витребуваної інформації до місцевого господарського суду надіслано не було, про причини неможливості подання доказу або неможливості його подання у встановлений строк суд першої інстанції повідомлено не було, а тому відповідь надана з порушенням установленого строку її надання.
Як було зазначено вище, ухвалою суду від 26.01.2026 (вручена 03.02.2026) розгляд справи відкладено у зв`язку з ненаданням витребуваних доказів, повторно зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали суду надати саме витребуваний доказ, роз`яснено йому вимоги частин 7-9 ст.81 ГПК України та попереджено про відповідальність згідно із ст.135 ГПК України.
16.02.2026 до Господарського суду Черкаської області надійшов лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.02.2026, у якому воно повідомило раніше надану інформацію, а також додало диск з файлом з назвою "ТОВ ФАРКОП.ЮА_ЄРПН (Реєстр ПН_РК товар).xlsx", при відкритті якого відображається таблиця з даними. Документ не підписано.
12.02.2026 ухвалою суду (вручена 17.02.206) вчергове відкладено розгляд справи у зв`язку з неотриманням необхідного доказу та застосовано до вказаної особи заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 6 656,00 грн. і повторно зобов`язано надати запитувані судом відомості. 16.02.2026 на виконання вказаного вище судового рішення був виданий наказ суду.
Вчинені Головним управлінням ДПС у Запорізькій області дії суд першої інстанції вірно кваліфікував: як невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на відповідну особу; як вчинення дій відповідною особою з метою перешкоджання судочинству; як неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, як ненадання доказів без поважних причин. 
Місцевий господарський суд вказав, що невиконання ухвали суду призвело до чергового (учетверте) відкладення розгляду справи із понесенням додаткових витрат державних коштів на вчинення цих процесуальних дій, до додаткових затрат часу судді, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати до Головного управління ДПС у Запорізькій області заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (6656,00 грн.).
Так, з КП "Діловодство" вбачається, що 23.02.2026 (вх.суду №2954/26) поштою до суду надійшов лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 20.02.2026 за підписом заступника начальника Івана Саранцева, до якої додано витяг з Реєстру податкових накладних, посвідчений начальником відділу організації документообігу Наталією Клочко. 
Також 23.02.2026 за вх.суду №2954/26 через підсистему "Електронний суд" від Головного управління ДПС у Запорізькій області до суду надійшла заява від 20.02.2026 №2726/5/08-01-04-01-05 про скасування п.8 резолютивної частини ухвали суду від 12.02.2026 та наказу суду від 12.02.2026 про стягнення штрафу, яка мотивована тим, що витребувана судом інформація в установлений п`ятиденний строк була надана суду в електронному вигляді як витяг з електронної бази Єдиний реєстр податкових накладних (листи від 28.01.2026 №1260/5/08-01-04-01-05, від 09.02.2026 №2016/5/08-01-04-01-05 з доданим до нього диском CD-R, які були отримані судом 02.02.2026 та 16.02.2026 відповідно). 
Згідно із ст. 81 ГПК України обов`язок повідомити суд про неможливість подати доказ виникає лише у двох випадках: якщо особа не має можливості подати доказ або якщо особа не має можливості подати доказ у встановлені строки.
Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає що лише 23.02.2026 до суду першої інстанції надійшов витребовуваний ухвалою суду від 14.01.2026 доказ у належній формі і надійшов він саме у зв`язку із застосуванням заходів процесуального примусу, обставин поважності причин невиконання ухвали суду від 14.01.2026 і від 26.01.2026 в установлені строки та доказів їх поважності не вказано і не надано, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваної ухвали та виданого на її виконання наказу господарського суду першої інстанції про стягнення штрафу відсутні, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області.
До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що застосування підсистеми "Електронний суд" могло б призвести до надання витребуваного доказу в установлені строки.
Невиконання ухвали суду призвело до відкладення розгляду справи із понесенням додаткових витрат державних коштів на вчинення цих процесуальних дій, до додаткових затрат часу судді.
Згідно п.11 ч.3 ст.2 ГПК України однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. 
Відповідно до п. 2, 4, 5 і 7 ч. 2 і ч. 3 ст. 42 ГПК України: учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Згідно положень ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 43 ГПК України у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Правовідносини суду із кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у господарському суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.
Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, а отже зловживає ним.
Відповідно до ст. 131, 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.1, 2 і 3 ч.1 та ч.2 ст.135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; (…) вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення (…), суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області необґрунтованою та такою, що не підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області підлягає залишенню без змін.
Розподіл судових витрат
Судові витрати за подання апеляційної скарги, у відповідності до статті 129 ГПК України, судом покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 240, 250, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2026 у справі № 925/710/24(925/1250/25) в частині стягнення коштів з Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.
4. Справу № 925/710/24(925/1250/25) повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 01.06.2026.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх 

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков