Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 514/308/26
Провадження по справі№  2-а/514/48/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року с-ще Бессарабське 

Тарутинський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Кирилюк І.М., 
за участю секретаря судового засідання Царан К.П.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Кисса В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Бессарабське у порядку адміністративного судочинства справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищевказана справа, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей розгляду, передбачених ст. ст. 268-272, 286 Кодексу України про адміністративне судочинство (далі – КАСУ). 
Представник ОСОБА_1 – адвокат Киса В.І. звернувся до суду з позовом про скасування постанови № 4055 від 15 жовтня 2025 року прийнятої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у лютому 2026 року ОСОБА_1 отримав лист від Бессарабського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), із якого дізнався, що відрите виконавче провадження на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення з нього штрафу у сумі 34 000 грн.
Згідно з цією постановою, його довірителя притягнуто до відповідальності з посиланням на порушення ним вимог абзацу 8 ч.3 ст. 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі –Закон № 3543-ХІІ), оскільки він не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Водночас жодних повісток та повідомлень про виклик від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 не отримував.
Із постанови не убачається на підставі, яких доказів начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 дійшов висновку про подію та склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 . 
Окрім цього ОСОБА_1 не було відомо про розгляд адміністративної справи, тому він був позбавлений прав особи, яка притягається до такої відповідальності , передбачених ст. 268 КУпАП, а саме - надати пояснення, заявити клопотання, скористатися допомогою адвоката. Наведені порушення процесуальних норм під час розгляду адміністративної справи призвели до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення про накладення на нього стягнення у виді штрафу.
Позивач отримав копію спірної постанови лише 13.02.2026 року після повідомлення виконавчої служби про накладення арешту на його банківські рахунки через відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього подвійної суми штрафу.
Всі наведені обставини свідчать про порушення ІНФОРМАЦІЯ_3 норм КУпАП при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року відкрито провадження у цій справі та призначено її судовий розгляд, також цією ухвалою зобов`язано відповідача надати суду копію матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 . 
Ухвалою суду від 30. 04. 2026 року до справи залучено співвідповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У судовому засіданні взяли участь позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 (діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серія ВН №1629694 від 19.02.2026 р.). 
Представники ІНФОРМАЦІЯ_5 , його відокремленого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явились про час, місце та дату розгляду справи повідомлені в системі Електронний суд.
ІНФОРМАЦІЯ_6 подав до суду відзив на позов, в якому з посиланням на п.7 ч.1 ст. 4 КАС України та позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловлену у постанові від 17.09.2020 року у справі № 742/2298/17, зазначив, що не є належним відповідачем у цій справі, оскільки суб`єктом владних повноважень, який виніс спірне рішення, є - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Просив відмовити у задоволенні позову. 
Суд в ухвалі від 30 квітня 2026 року висловив позицію з цього питання, яка ґрунтується на вимогам ст. 43 КАС України що визначає поняття адміністративної процесуальної правосуб`єктності сторін та учасників в адміністративних справах , норми якої поширюються на окрему категорію термінових справ.
29.05.2026 року другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 скерував до суду матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 .
В силу ч.3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасників справи, належно повідомлених про дату, час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає її розгляду. 
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість її розгляду без участі представників відповідачів. 
Заслухавши позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Кисса В.І., дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
Згідно із сформованим 20.11.2025 року у застосунку Резерв+ військово-обліковим документом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є військовозобов`язаним, перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 (Бессарабське). 
За висновком ВЛК, яку він пройшов 10.10.2025 року, відповідно до ст. 64Б гр.ІІ наказу МО України № 402 від 14.08.2008 року придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. 
ОСОБА_1 на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону № 3543-ХІІ має відстрочку від проходження військової служби під час мобілізації.
Дані у військовому обліку оновлені ОСОБА_1 09.11 2025 року. 
Згідно з військово-обліковим документом № 240320210640704000011 ОСОБА_1 , перебуває на військовому обліку у другому відділі з 18.03.2003 року ( а.с.19).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2025 року № 4055, складеного начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковником ОСОБА_3 , 06 жовтня 2025 року о 16 год 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 співробітниками відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області був доставлений гр-н ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який, будучи військовозобов`язаним та належним чином оповіщеним про виклик на 18 грудня 2024 року (Е887627) до відділу, в порушення абз. 8 ч.3 ст.22 Закону№ 3543-ХІІ не з`явився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 39)
Зі змісту протоколу убачається, що особі роз`яснені передбачені ст. 268 КУпАП права, зміст ст. 63 Конституції України, та повідомлено, що розгляд його справи відбудеться о 14 год 00 хв 15 жовтня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , каб. №1 ( а.с. 39 зв.б). 
До протоколу додані копія паспорта, підписана ОСОБА_1 та подана, в порядку ст. 279-9 КУпАП на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , заява від 06 жовтня 2025 року вх.4633/2, із якої убачається, що він не оспорює порушення ним правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності ( а.с.42). 
Постановою від 15 жовтня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу розміром 17 000 грн, встановивши на підставі наявних у матеріалах доказах доведеність вини останнього у порушенні правил військового обліку.
У постанові міститься посилання на протокол № 4055 від 06.10.2025 року, складений іншою посадовою особою органу військового управління - начальником відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 норм абзацу 8 ч.3 ст.22 Закону № 3543-ХІІ (неявка за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці). Постанова набрала законної сили 25.10.2025 року ( а.с.44- 44 зв.б.)
Постановою державного виконавця Бессарабського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Шарковою І.Г. від 12.01.2026 року відкрито виконавче провадження ВП № 79954645 в порядку примусового виконання оспорюваної постанови та стягнення суми подвійного розміру накладеного стягнення – 34 000 грн ( ст. 308 КУпАП). Листом від цієї ж дати державний виконавець повідомив сторони виконавчого провадження (позивача та ІНФОРМАЦІЯ_3 а.с. 13).
Докази вручення оспорюваної постанови або відмітки про надсилання її позивачу в матеріалах справи відсутні. 
На підставі заяви ОСОБА_1 отримав її копію у державного виконавця 13.02.2026 року (а.с.17).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що коли він звернувся в особистій справі із заявою до поліції, дізнався, що значиться в Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у розшуку. Працівники поліції супроводили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , там він підписував якісь папери, потім пройшов ВЛК і, оскільки він здійснює догляд за рідною сестрою, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, оформив відстрочку від проходження військової служби. 
Через те, що він здійснює догляд за особами з інвалідністю (сестрою та мамою), він не мав можливості оновити свої дані в ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановленому порядку. Водночас ОСОБА_1 зазначив, що повісток про виклик до відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував. 
Представник позивача звернув увагу суду на розбіжності, які є в наданих відповідачем постанові та протоколі, а саме в інформації щодо посадової особи, яка його склала; відсутність доказів про відправлення повістки ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також доказів вручення копії оспорюваної постанови або направлення її за зареєстрованим місцем проживання позивача.
Здійснюючі правову оцінку встановлених у справі фактичних обставин, суд зазначає таке. 
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу», далі -Закон № 2232-XII). 
Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями ( ч.2 ст.1 Закону № 2232-XII).
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку( ч.3 ст.1 Закону № 2232-XII).. 
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
У зв`язку із повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 та № 65/2022,, які затверджено Законами України від 24.02.2022 № 2102-IX та від 03.03.2022 року № 2105-IX, введено воєнний стан в Україні та оголошено проведення загальної мобілізації, дія яких продовжена на території держави дотепер.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені нормами Закону № 3543-XII.
Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
До обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації відноситься, зокрема обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (абз. 2 ч. 1 та ч. 3 ст.22 Закону № 3543-XII).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок) 
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз.8 ч.3. ст. 22 Закону № 3543-XII, п. 21 Порядку).
Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом у разі вручення повістки; день отримання поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; або зареєстрованого місця проживання, у разі, якщо особа не повідомила ТЦК та СП про інше місце проживання -у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку. 
Повістка оформлюється на бланку або формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у тому числі роздруковані), які мають однакову юридичну силу. 
Отже особа вважається оповіщеною про її виклик до ТЦК та СП у разі дотримання одного з перелічених у Порядку способів її повідомлення. 
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Положенням про ТЦК та СП передбачено повноваження районних ТЦК та СП розглядати зазначені адміністративні справи з дотриманням норм КУпАП ( п.9, п.10 Положення).
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.
Із тексту оспорюваної постанови убачається, що позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом. Водночас у поданих відповідачами матеріалах відсутні відомості коли, яким чином позивач був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У спірній постанові відсутні посилання на такі докази. 
Подана ОСОБА_1 у порядку ст. 279-9 КУпАП заява від 06.10.2025 року, у якій він зазначає у письмовій формі, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягненням до адміністративної відповідальності за його відсутності, надавала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 право провести розгляд такої справи без його участі протягом трьох днів після отримання. Проте подання особою такої заяви не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог ст. ст. 247, 280, 283 цього КУпАП винести постанову по справі . 
Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, матеріали справи не містять.
Також суд звертає увагу на те, що висновок посадової особи в оскаржуваній постанові про склад правопорушення не відповідає наведеним у ній обставинам. В оскаржуваній постанові начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначив про доведеність вини позивача у порушенні правил військового обліку (що підтвердилось фактично під час розгляду цієї справи, оскільки особа не оновлювала облікові дані у встановлений законом термін, не повідомила про право на відстрочку), але при цьому наклав стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАп, яка передбачає відповідальність за інший склад правопорушення. 
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Ураховуючи, що на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення, суд дійшов висновку, що відокремлений підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 не довів обґрунтованість та відповідність вимогам ст. 283 КУпАП оспорюваної постанови. 
Отже суд за результатами розгляду справи дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки оспорюване рішення не можна визнати обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію від 19.02.2026 року №2.538416155.1, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 665,60 грн. Інші пов`язані з розглядом справи витрати позивачем не заявлялись. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення вимог, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 , як суб`єкта владних повноважень наділеного адміністративною процесуальною правосуб`єктністю у такому спорі (ч.1 ст.139 КАСУ).
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 2, 6, 22, 242-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та його відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову від 15 жовтня 2025 року № 4055 ІНФОРМАЦІЯ_2 (відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про притягнення ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 210-1 Кодексу України до адміністративної відповідальності у виді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч гривень). Справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення та складення повного судового рішення. 

Суддя І.М. Кирилюк