ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7901/25  Номер провадження 33/814/325/26	Головуючий у 1-й інстанції Любчик В. М.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Сальною Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, 13 вересня 2025 року о 23:00 год у м. Полтава, вул. Решетилівська, 26/1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET VOLT, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога медичного закладу КП «ПО ЦТЗ ПОР» № 369 від 14 вересня 2025 року. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2025 року по справі № 552/7901/25 та закрити провадження у справі.
Апеляційна скарга мотивована порушеннями під час проходження огляду на стан сп`яніння, а саме: відсутністю ознак сп`яніння, які б стали підставою для огляду; порушенням процедури проведення огляду; порушенням конституційних прав під час огляду.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Учасники справи в судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду.
ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду у справі.
Захисник – адвокат Шавкун А.В. звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги апеляційної скарги підтримала та просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження.
Мотиви суду
Щодо клопотання про відкладення розгляду у справі
Як було вказано вище, ОСОБА_1 18 травня 2026 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду у справі, в якому вказав причину відкладення - перебування на лікарняному.
Виходячи з положень статті 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Як передбачено частиною 6 статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.
Слід зауважити, що ОСОБА_1 , а також його захисник - адвокат Шавкун А.В., неодноразово зверталися з клопотаннями про відкладення розгляду у справі до суду апеляційної інстанції, зокрема: розгляд справи був відкладений 24 лютого 2026 року, у зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шавкун А.В., у якому ОСОБА_1 пояснював причини відкладення проходженням лікування, а захисник високою зайнятість; судове засідання призначене на 17 березня 2026 року також було відкладено за клопотанням захисника – адвоката Шавкун А.В., в якому остання вказувала знову про свою високу зайнятість, при цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що захисник на підтвердження обставин, викладених у клопотанні доказів не надала, а також за клопотанням ОСОБА_1 , в якому він вказував, що проходить лікування. 
Суд апеляційної інстанції наголошує, що скаржник виклав свою позицію щодо оскарженої постанови в апеляційній скарзі, надав докази, які вважав за необхідне надати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення мають достатні дані для розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника.
За вище вказаних обставин підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Щодо оскаржуваної постанови
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту статті 252 КУпАП убачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У пункті 2.9а ПДР України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 453245 від 14 вересня 2025 року (а.с. 1); карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с. 2); висновком КП «ПО центр терапії залежностей ПОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 369 (а.с. 3); копією постанови серії ЕНА № 5715923 від 14 вересня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн (а.с. 4); відеозаписом (а.с.5-6). 
Надавши обґрунтовану оцінку вищевказаним доказам суддя місцевого суду дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складку адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.
Так, суд першої інстанції, правильно вказав, що докази надані до справи про адміністративне правопорушення узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги
Твердження скаржника, що у працівників поліції не було підстав пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у останнього не вбачалося ознак сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, зважаючи на нижче наведене.
Відповідно до пункту 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. З відеозапису вбачається, що вище вказані ознаки були встановлені працівником поліції та названі водієві, після чого, йому було запропоновано пройти огляд.
Під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти порівняння фізичного стану та поведінки особи із станом та поведінкою, які визначені нормативними документами і вказують на наявність такого стану. Нормативними актами не передбачено обов`язку поліцейського доводити наявність ознак сп`яніння певними доказами.
При цьому, сама по собі незгода особи, щодо якої виникла підозра, що вона перебуває у стані сп`яніння, із таким висновком уповноваженого поліцейського (поліцейських), не є підставою, у даному випадку, для скасування постанови зважаючи на те, що після проведення огляду у ОСОБА_1 медичним висновком встановлено перебування його в стані сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про порушення під час проведення огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення.
Слід зазначити, що положення пунктів 8-9, 12 Інструкції, не зобов`язує лікаря використовувати для дослідження біоматеріал, а надає йому можливість його використання, якщо в обстеженої особи неможливо взяти зразки біологічного середовища.
Наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати. Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища. Огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише лікар може визначити порядок проходження огляду.
Крім того, зауваження скаржника, що працівники поліції принижували честь та його гідність під час проведення процедури огляду спростовується матеріалами справи в їх сукупності, а зокрема відеозаписом, на якому відображено весь перебіг подій. 
Висновок суду
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Тверджень, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
З огляду на викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду        В.П. Пікуль