КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа: № 760/10344/24 Головуючий у суді першої інстанції: Воронкін О.А.
Провадження № 33/824/415/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Балацька Г.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про 
адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Тимошик І.О.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу захисника Тимошик І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1.000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що 21.04.2024 о 22 год. 30 хв. м. Київ, вул. Шепелева, 6 водій ОСОБА_1 керував авто Volkswagen Tiguan державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не вимкнув покажчик повороту. При спілкуванні виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, блідий колір шкіри обличчя). Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 

Не погоджуючись з рішення суду, захисник Тимошик І.О. першочергово поставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови 

Солом`янського районного суду міста Києва від 14.08.2024, в апеляційній скарзі просить постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 14.08.2024 скасувати, а провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль стояв припаркований, до якого підійшов працівник поліції, не видно а ні транспортного засобу, який би рухався, чи здійснював зупинку, а ні його водія під час такого руху. ОСОБА_1 в той момент дійсно перебував за кермом автомобіля, який належить дружині його товариша, однак не здійснював керування автомобілем, а сам автомобіль перебував у нерухомому стані.
Тобто, як станом на момент початку запису (22 год. 26 хв.), так і станом на час, вказаний у протоколі (22 год. 30 хв.), автомобіль Volkswagen Tiguan, д.н.з.  НОМЕР_1 не рухався. Також, а ні протокол ААД № 854488 від 21.04.2024, а ні відеозапис не містять інформації про зупинку автомобіля Volkswagen Tiguan  НОМЕР_1 саме на вимогу поліції.
Крім того, у даному випадку відеозапис з камери відеореєстратора № 473888 переривається на 13 хв. 57 сек. та на 25 хв. 12 сек.
Що стосується висновків про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я, то наведене також спростовується матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, проте співробітник поліції не надав відповідне направлення.
Крім того, зазначає, що відеозапис взагалі не містить фіксації складання та вручання ОСОБА_1 направлення на огляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Тимошик І.О. на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 14.08.2024, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, переглянувши диск з відеозаписом досліджуваних подій, слід дійти наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про повернення цього строку. 

З метою збереження права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 14.08.2024 для можливості захисту своїх прав та інтересів, оскільки апеляційна інстанція в справах про адміністративне правопорушення є кінцевою інстанцією, суд доходить до висновку про можливість поновлення ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження вказаної постанови.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про дорожній рух? (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 854488 від 21.04.2024 про те, що в зазначений день о 22 год. 30 хв. м. Київ, вул. Шепелева, 6 водій ОСОБА_1 керував авто Volkswagen Tiguan державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не вимкнув покажчик повороту. При спілкуванні виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіня пальців рук, блідий колір шкіри обличчя). Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме: - інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Солодовником С.А.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та в його інтересах захисник Тимошик І.О. підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, зазначив, що перебував за кермом автомобіля в той день, оскільки він таксує та стояв тоді на точці.

З наявного у матеріалах справи відеозапису подій, зафіксованих на нагрудну камеру, вбачається, що працівники поліції підходять до транспортного засобу, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , на пасажирському сидінні сидить інший чоловік. На вимогу працівника поліції ОСОБА_1 не відразу показує документи, також на запитання працівника поліції чи є ОСОБА_1 військовослужбовцем, бо ОСОБА_1 сидів в автомобілі в військовій формі, останній нічого не відповів.
Працівник поліції вказує, що підійшов до ОСОБА_1 , оскільки при повороті він не увімкнув покажчик повороту, при спілкуванні в нього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння.
Також варто зазначити, що коли працівник поліції каже, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, ОСОБА_1 впевнено каже: так, що зафіксовано на відео, також він запропонував "порєшать", на що отримав відмову від працівників поліції.
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або в медичному закладі охорони здоров'я, на що ОСОБА_1 відмовився, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень вимог ст. 266 КУпАП, які б могли слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - не вбачається.

За таких обставин, доводи захисника Тимошик І.О. в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тому він не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є голослівними та спростовуються сукупністю вищенаведених доказів у справі, а тому не заслуговують на увагу. Окрім того, сам ОСОБА_1 , що на відеозаписі, так і в судовому засіданні суді апеляційної інстанції не заперечував факту керування ним транспортним засобом за наведених обставин.

При цьому, варто зазначити, що згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими Міністерством охорони здоров?я України і Міністерством внутрішній справ України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено інспекторами патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за допомогою наявних технічних засобів.
Зафіксовані відеозаписами обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, працівник поліції, враховуючи процесуальну поведінку водія транспортного засобу та наявність підозри в тому, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння і не може бути допущений до керування транспортним засобом без проходження відповідного огляду, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
І як передбачає п. 7 розділу 1 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Що стосується того, що відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відхиляються судом, оскільки направлення міститься в матеріалах справи, складене 21.04.2024 о 22 год. 40 хв., щодо направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Таке направлення працівники поліції не мали обов`язку вручати водію, адже направлення - це документ, на підставі якого працівники медичного закладу проводять огляд особи.

За наведеним, в сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, 
що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вкотре законодавством України посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що покладає на водіїв і додаткові зобов`язання під час дії воєнного стану, введеногоз 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного станув Україні", що набравчинності одночасно з набраннямчинності Закону України "Прозатвердження Указу Президента "Провведення воєнного стану вУкраїні" № 2102-ІХ від24.02.2022, з подальшим його продовженням.

Притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - не встановлено.

За підсумками вищевикладеного, апеляційна скарга захисника Тимошик І.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника Тимошик І.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника Тимошик І.О. залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року стосовно  ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька