УХВАЛА

30 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 380/15643/24
адміністративне провадження № К/990/16325/26 
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року
у справі № 380/15643/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги,-
УСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Львівський локомотиворемонтний завод" звернулося у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Західного офісу Держаудитслужби, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати вимогу Західного офісу Держаудитслужби №131305-14/5071-2024 від 27.06.2024 року «Про усунення виявлених порушень і недоліків»:
в частині вжиття заходів щодо стягнення з АТ «Укрзалізниця» 4 261 570,00 фактичних витрат за надані ПрАТ «ЛЛРЗ» послуг зі зберігання металобрухту;
в частині вжиття заходів щодо відшкодування (стягнення) втрат фінансових ресурсів на суму 42130,00 грн. за порушення норм ст. ст. 130-136 КЗпПУ, 1212 ЦКУ (щодо нарахування заробітної плати заступнику генерального директору).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано вимоги Західного офісу Держаудитслужби №131305-14/5071-2024 від 27.06.2024 року «Про усунення виявлених порушень і недоліків» в частині вжиття заходів щодо стягнення з АТ «Укрзалізниця» 4 261 570,00 фактичних витрат за надані послуги зі зберігання металобрухту.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного офісу Держаудитслужби на користь Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" судовий збір у розмірі 29 648,05 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 380/15643/24 - скасовано в частині визнання протиправною та скасування вимоги Західного офісу Держаудитслужби №131305-14/5071-2024 від 27.06.2024 року «Про усунення виявлених порушень і недоліків» в частині вжиття заходів щодо стягнення з АТ «Укрзалізниця» 4 261 570,00 фактичних витрат за надані послуги зі зберігання металобрухтута в частині стягнення судового збору в сумі 29 648,05 гривень.
Прийнято в цій частині постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги Західного офісу Держаудитслужби №131305-14/5071-2024 від 27.06.2024 року «Про усунення виявлених порушень і недоліків» в частині вжиття заходів щодо стягнення з АТ «Укрзалізниця» 4 261 570,00 фактичних витрат за надані послуги зі зберігання металобрухту - відмовлено.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року - залишено без змін.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2026 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
10 квітня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга у новій редакції.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Проаналізувавши касаційну скаргу, Судом встановлено, що у касаційній скарзі у новій редакції позивач не посилається на підпункт частини 4 статті 328 КАС України, лише цитує ухвалу Верховного Суду від 11 березня 2026 року та зазначає про недоліки, виявлені судом під час аналізу попередньої касаційної скарги. Разом з тим зазначає, що Восьмим апеляційним адміністративним судом неправомірно не застосовано ст. 21 КЗпП та ст.5 ЗУ «Про колективні договори і угоди». 
Отже, з касаційної скарги неможливо встановити за яким підпунктом частини 4 статті 328 КАС України скаржник подає касаційну скаргу та вважає, що є підставою для відкриття касаційного провадження. Умови прийнятності касаційної скарги у разі посилання на п. 3 ч.4 ст. 328 КАС України викладено в ухвалі Верховного Суду від 11 березня 2026 року. Так позивачу потрібно чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
З наведеного випливає, що скаржник формально підійшов до виконання ухвали Верховного Суду від 11 березня 2026 року.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
З огляду на повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України суд не вирішує питання поновлення строку на касаційне оскарження. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 380/15643/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська