Справа № 766/4759/25
н/п 2/766/2688/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участі секретаря Сивкович О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :
Представник Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» у березні 2025 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 33/05/21 «Авто в кредит» від 26.11.2021 року у розмірі 523846,78 грн., витрати на правову допомогу, а також сплачений судовий збір.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2021 року між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 33/05/21 «Авто в кредит».
Відповідно до умов п.1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит, в грошовій формі, на придбання нового автомобіля, оплати страхового платежу, оплати комісій за надання кредиту, в сумі 400050,00 грн., строком на 84 місяці, кінцевою датою повернення Кредиту є 25.11.2028. Плата за користування кредитом – процентна ставка за користування кредитом в період з 26.11.2021 року по 25.11.2028 року – 11,99% річних. Комісія за надання кредиту (сплачується одноразово) – 9525,00 грн.
В забезпечення виконання зобов`язань 26.11.2021 року укладено Договір застави транспортного засобу № 33/05/21/З, відповідно до умов якого забезпечення виконання умов кредитного договору виступає застава рухомого майна, а саме: автомобіля марки SUZUKI, тип LY/D21S/D21SMT, комерційний опис VITARA, 2021 року випуску, чорного кольору, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності позичальнику.
Окрім цього, 26.11.2021 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 33/05/21/П, за умовами якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором. У разі порушення позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.
Пунктом 4.1. Кредитного договору було встановлено, що Позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, процентів, сплаті комісії, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Кредитним договором, на рахунок IBAN НОМЕР_3 , відкритий в АТ «КБ «Глобус», шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позичальника та/або внесення готівкових коштів в касу Банку.
Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у відповідності до Графіка погашення кредитної заборгованості (Додаток №2 до цього Договору).
У зв`язку з виникненням кредитної заборгованості, 14.08.2024 року Позивачем за місцезнаходженням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено Вимогу щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів та комісії, що передбачені договором №33/05/21 від 26.11.2021 року, №1-3038 від 08.08.2024 року та № 1-3039 від 08.08.2024 року.
Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перед АТ «КБ «ГЛОБУС» за Кредитним договором №33/05/21 «Авто в кредит» від 26.11.2021 року, станом на 23.03.2025 року, становить 523846,78 грн., яка включає в себе: строкову заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі – 209550,00 грн.; прострочену заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі – 175713,10 грн.; прострочену заборгованість по процентам – 138583,68 грн.
У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.05.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
30.07.2025 року на адресу Херсонського міського суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника ОСОБА_1 – адвоката Свистун Л.В., яка заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування позиції зазначила, що відповідачі є внутрішньо переміщеними особами та внаслідок російської агресії проти України, окупації м. Херсона і втратою доходу, не мають змоги виконувати прийняті на себе зобов`язання. До відзиву представником відповідача додано копії звернень на адресу позивача щодо реструктуризації заборгованості та повернення до графіку платежів, а також відомості щодо доходу відповідачів.
06.08.2025 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшла відповідь на відзив за підписом представника позивача, який заперечив проти обставин, викладених представником відповідача у відзиві, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі та їх представник у судове засідання не з`явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання, їх опублікування на офіційному веб-сайті Судової влади України, а також в електронному вигляді через зареєстрованих кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представника відповідачів.
Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Відповідач, ОСОБА_1 , подав до суду відзив на позовну заяву, проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 23.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» та підписав Заяву-анкету на отримання кредиту.
26.11.2021 року між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 33/05/21 «Авто в кредит».
Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику в грошовій формі, на придбання нового автомобіля, оплату страхового платежу, оплату комісії за надання кредиту в сумі 400050,00 гривень строком на 84 місяці, кінцевою датою повернення кредиту сторонами визначено 25.11.2028 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в період з 26.11.2021 року по 25.11.2025 року у розмірі 11,99% процентів річних. Комісія за надання кредиту (сплачується одноразово) – 9525,00 грн.
В забезпечення виконання зобов`язань п.3.1. кредитного договору між позичальником та АТ «КБ «Глобус» 26.11.2021 року укладено договір застави транспортного засобу № 33/05/21/З, згідно якого в забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 надає заставодержателю в заставу належний йому на праві власності автомобіль: марка SUZUKI, тип LY/D21S/D21SMT, комерційний опис VITARA, 2021 року випуску, чорного кольору, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності позичальнику.
Окрім цього, 26.11.2021 року між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 33/05/21/П.
Згідно п. 1.1 Договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 33/05/21 від 26.11.2021 року, що укладений між кредитором та боржником, згідно з яким боржник зобов`язаний в строк до 25.11.2028 року повернути кредиторові кредит у сумі 400050,00 грн., сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі з 26.11.2021 року по 25.11.2028 року – 11,99% річних, а також сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.
Відповідно до п.п. 1.4 та 1.6 Договору поруки, у разі порушення боржником зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник.
У відповідності п. 2.2 Кредитного договору, підписанням цього договору позичальник доручає та дає розпорядження банку здійснити видачу кредиту з кредитного рахунку шляхом зарахування кредитних коштів на відкритий у банку транзитний рахунок з наступним переказом суми кредиту з цього рахунку за такими реквізитами:
в сумі 381000,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «Центр Херсон» (код ЄДРПОУ 38967639) IBAN № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «ПУМБ», на виконання умов договору купівлі-продажу № 57 від 23.11.2021 року;
в сумі 9525,00 грн. на поточний рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» (Код ЄДРПОУ 31650052), відкритий в АТ «КБ «Глобус», IBAN № НОМЕР_5 , на виконання умов договору страхування від нещасного випадку № 18530756 від 26.11.2021 року;
в сумі 9525,00 грн. на рахунок IBAN № НОМЕР_6 , в АТ «КБ «Глобус» (Код ЄДРПОУ Банку 35591059), сплачується комісія за надання кредиту, передбаченої п. 1.1 цього Договору у національній валюті не пізніше дня надання кредиту.
На виконання п.2.2. кредитного договору 26.11.2026 року АТ «КБ «Глобус» здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів в сумі 381000,00 грн. з кредитного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Центр Херсон» (код ЄДРПОУ 38967639) IBAN № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «ПУМБ», на виконання умов договору купівлі-продажу № 57 від 23.11.2021 року; в сумі 9525,00 грн. на поточний рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» (Код ЄДРПОУ 31650052), відкритий в АТ «КБ «Глобус», IBAN № НОМЕР_5 , на виконання умов договору страхування від нещасного випадку № 18530756 від 26.11.2021 року; в сумі 9525,00 грн. на рахунок IBAN № НОМЕР_6 , в АТ «КБ «Глобус» (Код ЄДРПОУ Банку 35591059), сплачується комісія за надання кредиту, передбаченої п. 1.1 цього Договору у національній валюті не пізніше дня надання кредиту, що підтверджується випискою з позичкового рахунку за період з 26.11.2021 року по 23.03.2023 року.
Пунктом 4.1. кредитного договору встановлено, що повернення кредиту позичальником здійснюється на рахунок АТ «КБ «Глобус» IBAN № НОМЕР_3 в АТ «КБ «Глобус», код ЄДРПОУ Банку 35591059, шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку (-ів) позичальника (його поручителів, гарантів та інших осіб) та/або внесення готівкових коштів у касу банку. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий.
Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до Графіка погашення кредиту (Додаток № 2 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною).
Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк по 10 (десяте) число (включно) кожного місяця наступного за місяцем їх нарахування на рахунок, зазначений п. 4.1 цього Договору. Якщо 10 (десяте) число місяця припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день. У випадку порушення позичальником встановлених кредитним договором строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів (п. 4.3 Кредитного договору).
П. 4.5. кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки передбачені п. 4.1. кредитного договору, позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки 45 процентів річних, що нараховується на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту.
У зв`язку з виникненням кредитної заборгованості, 14.08.2024 року Позивачем за місцезнаходженням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено Вимогу щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів та комісії, що передбачені договором №33/05/21 від 26.11.2021 року, №1-3038 від 08.08.2024 року та № 1-3039 від 08.08.2024 року.
В свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості відповідачів перед АТ «КБ «Глобус» за кредитним договором № 33/05/21 «Авто в кредит» від 26.11.2021 року, становить 523846,78 грн., яка складається з: строкової заборгованості по основному боргу (кредиту) у розмірі – 209550,00 грн.; простроченої заборгованості по основному боргу (кредиту) у розмірі – 175713,10 грн.; простроченої заборгованості по процентам – 138583,68 грн.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ч.1ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частинами 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не погоджується із ствердженнями відповідача, що останній втратив можливість виконувати прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором через втрату доходу та введення воєнного стану на території України, адже жодного доказу неможливості працевлаштування та відсутності реальної можливості для погашення кредитної заборгованості з квітня 2022 року до моменту розгляду даної цивільної справи не надано.
У своєму відзиві представник відповідача посилається на статус внутрішньо переміщеної особи відповідачів, втрату роботи, проте жодного належного доказу до матеріалів справи не надано. Відомості щодо сум нарахованого доходу відповідачем не може вважатися належним підтвердженням впливу воєнного стану на невиконання кредитного зобов`язання та виникнення форс-мажорних обставин.
Відповідно до п.7.1 Кредитного договору № 33/05/21 зазначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень цього Договору, якщо це невиконання стало наслідком причин, що знаходяться поза сферою контролю не виконуючої сторони.
Такі причини включать стихійне лихо, екстремальні погодні умови, пожежі, повені, бурі, землетруси, або військові дії, блокади, масові заворушення, терористичні акти, страйки, військові дії, громадянське безладдя, неплатоспроможність інших банків, через які здійснюють розрахунки клієнти Банку та їх контрагенти, неплатоспроможність банків- кореспондентів Банку, а також інші обставини, які виникли після підписання цього договору в результаті дій (подій) непередбаченого характеру, що знаходиться поза волею Сторони (надалі «форс-мажорні обставини», але не обмежуються ними.
Позичальник не має права вимагати від Банку відшкодування нанесених йому збитків внаслідок невиконання Банком своїх зобов`язань за цим Договором через настання для Банку форс-мажорних обставин (п. 7.2 Кредитного договору).
Про настання форс-мажорних обставин Сторони мають інформувати одна одну невідкладно. Якщо ці обставини триватимуть більше ніж 6 (шість) місяців, то кожна із Сторін матиме право відмовитися від подальшого виконання зобов`язань за цим Договором, і в такому разі жодна із Сторін не матиме права на відшкодування другою Стороною можливих збитків (п. 7.3 Кредитного договору).
Верховний Суд у постанові по справі № 910/9258/20, наголошує: «Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання».
Дійсно, за загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617Цивільного кодексу України).
Тобто, можна звільнити від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому.
В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи.
Верховний Суд впостанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести факт їх виникнення; те, що обставини є форс-мажорними для конкретного випадку.
Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.
При цьому той факт, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що їх наявність може бути засвідчена відповідним компетентним органом.
Аналогічного висновку дійшов і ВС й у постанові від 16 липня 2019 р. у справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду.
Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).
Вказаний лист ТПП України адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.
У постанові Верховного Суду від 15.06.2023 року у справі № 910/8580/22 (що прийнята після подання касаційної скарги у даній справі) зазначено, що лист ТПП від 28.02.2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.
У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 року у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.
Отже, лист ТПП від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин (Постанова Верховного Суду від 13.09.2023 року у справі № 910/7679/22).
Лист ТПП від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 є документом загального інформаційного характеру, цей лист не може вважатися сертифікатом ТПП, виданим відповідно до положень ст.14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» і не є доказом настання форс-мажору (обставин непереборної сили) для певного суб`єкта господарювання у конкретному зобов`язанні. Водночас Верховний Суд звертає увагу, що навіть за відсутності сертифіката ТПП, отриманого в передбаченому законом порядку, сторона не позбавлена можливість доводити наявність форс-мажорних обставин іншими доказами, якщо інше не встановлено законом чи договором ( Постанова Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 910/7679/22).
Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 року в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.
Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків.
Даючи правову оцінку дослідженим доказам, суд приходить висновку, що в дійсності у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідачі не в повному обсязі виконують прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що сторонами не заявлено клопотань про звільнення від сплати судового збору та відсутні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції № 23739 від 24.03.2025 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 7857,66 грн.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на його користь у повному обсязі.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вказане кореспондується з позицією ВС, викладеною у Постанові від 23.11.2020 року у справі № 638/7748/18.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18, від якої вважає за необхідне відступити Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у справі № 922/1964/21, предметом касаційного перегляду була ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначену ухвалу залишив без змін.
У зазначеній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Натомість у цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.
Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Враховуючи наведені вище висновки, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від зазначених висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.
У даній конкретній цивільній справі, що розглядається, позивачем у підтвердження обґрунтованості позову у частині стягнення витрат на правничу допомогу надано копії наступних документів: договору № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 року, акту № 33/05/21 прийому-передачі послуг за договором № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 року, платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 23949 від 24.03.2025 року, довіреності про представництво інтересів АТ «КБ «Глобус» від 05.12.2022 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3352.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтям 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума заявлена до відшкодування у розмірі 37500,00 грн. є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих послуг.
На підставі вищевикладеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки подані сторонами докази, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, усталеність судової практики у справах, пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, а також задоволення позову, суд вважає, що з відповідачів, з урахуванням принципів розумності та співмірності, підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., тобто по 5000,00 грн. з кожного.
На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за кредитним договором № 33/05/21 «Авто в кредит» від 26.11.2021 року в сумі 523846 (п`ятсот двадцять три тисячі вісімсот сорок шість) гривень 78 копійок, яка включає в себе: строкову заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі – 209550 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесять) гривень; прострочену заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі – 175713 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот тринадцять) гривень 10 копійок; прострочену заборгованість по процентам – 138583 (сто тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 68 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» 7857 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень 66 копійок в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін :
Позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», юридична адреса: 04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5, Код ЄДРПОУ 35591059. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_7 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_8 .

Повний текст рішення складено 21.04.2026 року

Суддя	Я. В. Шестакова