Номер провадження: 33/813/976/26
Номер справи місцевого суду: 947/6630/26 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
захисника – адвоката Душенко Валентини Анатоліївни, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Душенко Валентини Анатоліївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2026 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн. 
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 01.02.2026 о 01:08 годині, на вул. Євгена Чикаленка, 75 в м. Одесі, керував транспортним засобом автомобілем Jeep Compass, держаний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager, результат огляду 0,66%, тест № 863, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Душенко В.А., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2026 року скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що після проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер, ОСОБА_1 повідомив відразу, що не згоден з результатами тесту, а під час складання протоколу повідомив, що бажає пройти огляд у медичному закладі, проте поліцейський, в порушення п. 9 розділу 2, п. 2 розділу 3 Інструкції № 1452/735, п. 6, 7 Порядку № 1103, відмовив у забезпечені доставки до медичного закладу, при цьому повідомив про можливість самостійного звернення, усвідомлюючи, що такі результати за відсутності поліцейського можуть бути визнані недопустимими.
Вказує, що судом порушено право на захист під час розгляду справи у суді першої інстанції, оскільки 16.03.2026 о 8.30 год захисником спрямовано клопотання про надання матеріалів для ознайомлення та відкладення судового засідання, листом районного суду від 24.03.2026 захисника повідомлено про можливість ознайомитися з матеріалами справи, 06.04.2026 захиснику надано доступ до підсистеми «Електронний суд», під час ознайомлення стало відомо про розгляд справи без сторони захисту без з`ясування причин неявки у судове засідання. ОСОБА_1 у призначений час особисто до суду не міг з`явитися у зв`язку із виконанням завдань безпосередньо на лінії бойового зіткнення. 
В апеляційній скарзі захисник просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Постановою Одеського апеляційного суду від 06 травня 2026 року поновлено захиснику Душенко В.А., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2026 року.
В судовому засіданні захисник Душенко В.А. в режимі відеоконференції підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи. 
Так, судом першої інстанції були встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, разом з тим такий висновок суду об`єктивно не підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580372 від 01.02.2026 зафіксовано, що 01.02.2026 о 01:08 годині, на вул. Євгена Чикаленка, 75 в м. Одесі, керував транспортним засобом автомобілем Jeep Compass, держаний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager, результат огляду 0,66%, тест № 863, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.
Відповідно до чеку технічного приладу Драгер, результат показав – 0,66% (а.с. 6-7).
Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовано, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя, порушення координації рухів, , результат - 0,66% (а.с. 8).
Від підпису вказаних документів ОСОБА_1 відмовився.
З досліджуваного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 під час комендантської години (01:09:54). Під час спілкування та перевірки документів, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на запитання працівника поліції чи вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 , відповів, що ні. (01:10:23). На пропозицію пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 погодився. На запитання працівника поліції, коли востаннє вживав алкоголь, відповів годин вісім тому (01:10:50). Після чого ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, результат якого склав 0,66%. Отримавши результат, ОСОБА_1 здивувався такому та вказав, що він випив тільки пляшку вина на двох, та зазначив: «Зараз зима и он может обманывать». (01:15:43). Працівник поліції повідомив, що якщо ОСОБА_1 не згодний з результатом, вони можуть разом з ним проїхати до медичного закладу і там пройти медичний огляд, ОСОБА_1 відповів: «Оформляйте, что вы хотите, 130?». Працівник роз`яснив, що відносно ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП (01:16:14). Працівник поліції зазначив, «Посидишь 5 минут в машине, подождешь пока мы составим административные материалы, ознакомишься и получишь копию» (мовою оригіналу), на що ОСОБА_1 повідомив: «Та я не согласен, поехали…я не верю, что у меня там 0,66%», також уточнив, що випив лише стакан вина (01:20:13), ОСОБА_1 просить перевірити ще раз, на що поліцейський відповів, що повторно не вийде, оскільки повторне «продуття» це новий протокол (01:20:32). ОСОБА_1 сказав, що не згоден та що не може бути 0,66% від келиха вина. Надалі складено протокол, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився, зазначивши, що не згоден з показниками драгера.
Переглядаючи постанову за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що системний аналіз наведеного вище законодавства свідчить про те, що законодавець надає виключного значення такому доказу правопорушення як відеозапис, обов`язковість ведення якого визначена як вимогами ст. 266 КУпАП, так і Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, включає в себе. зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий стан ОСОБА_1 було встановлено на місці зупинки за результатами вимірювання газоаналізатором Drager 7510 - 0,66% у парах повітря, що видихається, проте проти такого категорично і неодноразово заперечував ОСОБА_1 .
Після отримання результату ОСОБА_1 висловив здивування, зазначивши, що вживав незначну кількість алкогольного напою, а також ставив під сумнів коректність показників приладу з огляду на погодні умови (ніч у лютому місяці), що свідчить про його незгоду з результатами огляду та необхідність їх додаткової перевірки у встановленому законом порядку.
Попри це, вимога ОСОБА_1 щодо повторної перевірки або проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я фактично залишилася без належного реагування.
Вказаній неодноразовій незгоді заявника з результатами його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відповідає обов`язок працівників патрульної поліції проведення медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Заразом, можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.
Проте інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки запереченням ОСОБА_1 щодо показників Драгеру та стану його сп`яніння, не переконався у ОСОБА_1 , чи згоден останній з результатами відповідного огляду та проігнорував його бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Саме вказане недотримання поліцейськими вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд. ІІ Інструкції № 1413/27858 слід покласти в основу теперішнього рішення.
В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, на підставі яких можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням спеціального технічного засобу, а долучені матеріали відеозапису, які є визначальними для правильного вирішення справи, не вказують на те, що особа висловила погодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.
У такому випадку, поліцейський, не отримавши погодження водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд. ІІ Інструкції № 1413/27858, повинен був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Утім поліцейський цих імперативних норм законодавства не виконав та за відсутності правових підстав для цього склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не ґрунтуються на вимогах закону дії поліцейського по роз`ясненню ОСОБА_1 на пропозицію останнього ще раз продути Драгер або поїхати до медкзакладу (01:20:21), що в такому випадку це буде новий протокол (01:20:32), адже вказаній вимозі водія відповідає обов`язок працівника поліції скерувати особу до найближчого закладу охорони здоров`я для медичного огляду, чого вчинено не було.
За таких обставин, за відсутності об`єктивних даних, за якими ОСОБА_1 погоджувався з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580372 від 01.02.2026, чек технічного приладу Драгер та Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не можуть вважатися належними доказами вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заразом апеляційний суд відзначає, що інші доводи апелянта, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними та не впливають на вирішення справи в цілому.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Душенко Валентини Анатоліївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2026 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду    М.В. Назарова