ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/31571/24
Провадження № 33/820/387/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., з участю секретаря Цугеля А.В. розглянула апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року, 

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29 листопада 2024 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору. 

За постановою суду,  ОСОБА_1 10.11.2024 року о 15 годині 20 хвилин у м. Хмельницькому на а/д Н03 174 км керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керувати транспортним засобом. Порушення вчинено повторно протягом року.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просить поновити строк на оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року у зв`язку із поважними причинами його пропуску та змінити постанову в частині накладення стягнення, застосувати до нього стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.
Свої вимоги аргументує тим, що він діяв в стані крайньої необхідності через службовий обов`язок, маючи багаторічний стаж водіння, знаючи та чітко дотримуючись правил дорожнього руху, не становив загрози іншим учасникам руху.
Просить врахувати, що він має статус військовослужбовця ЗСУ, добровільно доєднався до лав ЗСУ з початку повномасштабного вторгнення, ветеран війни, брав участь у бойових діях, має нагороду, подяки та грамоти. 
Звертає увагу, що виконання його службових обов`язків безпосередньо пов`язане з необхідністю пересування, у тому числі за кермом транспортних засобів, для забезпечення обороноздатності країни.
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вважає, що пропустив його з поважних причин, оскільки на момент розгляду справи він проходив військову службу, а в грудні відбув для виконання завдань безпосередньо в зону ведення бойових дій, а тому не отримував кореспонденції. Про постанову дізнався в січні 2026 року, а копію постанови отримав в канцелярії суду лише 10.04.2026 року, під час перебування у відпустці, а тому вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. 
Місцевий суд, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , своєчасно не направив йому копію судового рішення, чим порушив вищевказані вимоги закону.
Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.
З врахуванням того, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , а копію судового рішення, яке оскаржується, правопорушник отримав лише 10 квітня 2026 року, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 29 листопада 2024 року та вважає за необхідне його поновити. 

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи і не заперечується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ч.5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Вимоги ОСОБА_1 про зміну постанови суду в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обґрунтовані тим, що виконання його службових обов`язків безпосередньо пов`язане з необхідністю пересування, у тому числі за кермом транспортних засобів, для забезпечення обороноздатності країни.
Між тим, суд не може проігнорувати санкцію ч.5 ст.126 КУпАП, якою передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто безальтернативне стягнення.
У даному випадку, загальні засади накладення адміністративного стягнення, визначені ст.33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.
При цьому, дана категорія правопорушень вчиняється водіями тільки навмисно, вчинене належить до грубого порушення правил дорожнього руху, а водій не може не розуміти загрози для оточуючих внаслідок власної поведінки.
Отже, законодавець не передбачає можливості накладення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Однак, апеляційний суд вважає стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість років занадто суворим, оскільки суд першої інстанції, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на цей строк, не дотримався принципу індивідуалізації та положень ч.2 ст.30 КУпАП.
Згідно з санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено накладення на стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Враховуючи наведені обставини, щире каяття правопорушника, його відзнаки по місцю служби, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення змінити та накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.
Керуючись п.4 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.
За ч.5 ст.126 КУпАП накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду І.В. Вітюк