Справа № 473/1013/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"29" квітня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючої - судді Булкат М.С.,
за участю секретаря судового засідання Соколенко Д. К., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив
10 березня 2026 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 114,19 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 21.01.2011 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами.
Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідачка, незважаючи на це, порушив їх, оскільки, своєчасно не погашала кредит, внаслідок чого станом на 15.02.2026 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 114,19 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 35 108,94 грн, заборгованість за процентами в розмірі 6 005,25 грн.
Представниця позивача Меркулова В.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. 
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в своїй заяві проти цього не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 21.01.2011 року був укладений кредитний договір б/н. Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (підписаною позичальником).
На підставі анкети-заяви відповідачці було відкрито картковий рахунок, видано кредитну карту, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 38 000 грн. Відповідачка також зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (7 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно; у разі прострочення з другого місяця прострочення 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 40,8 % річних. У разі порушення позичальником зобов`язання проценти підлягали до нарахування у подвійному розмірі.
Після спливу строку дії першої картки відповідачці для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: НОМЕР_1 , строк дії - 03/18, тип - Універсальна GOLD та кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 11/21, тип - Універсальна GOLD.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідност. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, підписавши заяву-приєднання, відповідач уклав з позивачем кредитний договір, що підтвердив своїм підписом на заяві, узгодивши, зокрема умови кредитування (валюту кредиту, порядок надання кредиту, строк та порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитними коштами, вид відповідальності за порушення умов договору).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, в той час як позичальниця порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором.
Станом на 15 лютого 2026 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 114,19 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 35 108,94 грн, заборгованість за процентами в розмірі 6 005,25 грн.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.ст.81,78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Позивачем в підтвердженні позовних вимог надано розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довідкою про видані картки, копіями анкет та заяв позивальника. 
Між тим, відповідачкою не спростовано розрахунок заборгованості за кредитним договором, не надано доказів його неправильності або альтернативного розрахунку.
Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст.526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст.141ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд
ухвалив
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 21 січня 2011 року, що утворилася станом на 15 лютого 2026 року, а саме: заборгованість за кредитом – 35 108 гривень 94 копійки; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом – 6 005 гривень 25 копійок, а всього в загальному розмірі 41 114 гривень 19 копійок, а також в повернення 2 662 гривні 40 копійок судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Суддя: М. С. Булкат