ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.06.2026	Справа № 910/3601/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Фізичної особи-підприємця Прокопенка Анатолія Андрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Міністерство Фінансів України про стягнення 368 501,27 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 368 501,27 грн., з яких 173 233,80 грн. заборгованості за тілом кредиту, 22 033,67 грн. заборгованості за процентами та 173 233,80 грн. заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією за Кредитним договором № 2534202775-КД-2 від 10.08.2023 року на підставі статей 526, 530, 554, 610, 1054 Цивільного кодексу України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Міністерство Фінансів України.
Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.
24.04.2026 року третьою особою до суду подано пояснення по справі.
Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.08.2023 року між Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (позивач, банк) та Фізичною особою-підприємцем Прокопенко Анатолієм Андрійовичем (відповідач, позичальник) укладено Кредитний договір № 2534202775- КД-2 (Кредитний договір) відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 1 186 820,00 грн. (пункт А.2 Кредитного договору) на поповнення оборотних коштів із терміном повернення 01.08.2026 року (пункт А.3, 1.2, 2.2.3. Кредитного договору).
Пунктом 6.1 Кредитного договору визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами, та діє до терміну, що зазначений в пункті А.3 цього договору, або до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором, в залежності від того, яка подія настане раніше. Датою укладання договору є дата накладення останнього із кваліфікованих електронних підписів сторін договору.
11.08.2023 року на рахунок відповідача № 20636006713667 перераховано кредитні кошти у розмірі 1 186 820,00 грн.
10.08.2023 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору (Додаткова угода) відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в пункті А.3 Кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.
Згідно з пунктом 2.1 Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 22,58% річних.
Розмір базової процентної ставки визначений за формулою:
Індекс UIRD (3 місяці) + 9%;
але не більше Індекс UIRD (3 міс.) +11% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов пункту 2.1 цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.
де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.
Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.
Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки Банк повідомляє протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка позичальника/поручителя/заставодавця та інших зобов`язаних за договором осіб, на свій вибір шляхом: відправлення смс-повідомлень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка "Viber"; OTP-паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS-терміналах; IVR-обдзвону; комунікації у ПК Приват24, в т.ч. його мобільній версії, комунікації в чаті з персональним менеджером "Чат Sender", а також за допомогою інших мобільних додатків банка та інших засобів комунікації.
Максимальний розмір базової ставки, який може бути застосований за цим Договором, становить 30% (тридцять процентів) річних.
У випадку прострочення Позичальником своїх зобов`язань по погашенню Кредиту і/або процентів в розмірі та порядку, зазначеному в пунктах 2.3, 2.4, 2.6 додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування Кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення від суми простроченої заборгованості за кредитом та в розмірі компенсаційної процентної ставки від суми непростроченої заборгованості за кредитом; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно пункту 2.1 додаткової угоди + 5% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом та в розмірі базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно пункту 2.1 додаткової угоди від суми непростроченої заборгованості за кредитом; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.
Пунктом 2.3 Додаткової угоди визначено, що позичальник за умови належного виконання положень порядку та умов договору за користування кредитом сплачує банку компенсаційні проценти в розмірі 9 відсотків річних.
Строки і розміри погашення кредиту зазначені в Додатку № 1 до Кредитного договору (Графік зменшення поточного ліміту).
Відповідно до підпункту "в" пункту 1 додаткової угоди позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 723 від 14.07.2021 року зі змінами (Порядок надання державних гарантій). При цьому позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.
05.04.2022 року між Міністром фінансів України Марченко Сергієм Михайловичем (третя особа, гарант) та позивачем укладено Договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 (Договір гарантії), відповідно до пункту 6 якого гарант на умовах цього Договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара (позивач) безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами (у т.ч. відповідачем) своїх грошових зобов`язань перед бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.
Пунктом 31 Договору гарантії передбачено, що у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.
Відповідно до пункту 35 Договору гарантії, гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання таких вимог: 1) гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору; 2) на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії; 3) загальна сума всіх виплачених банку-кредитору суми сплати за гарантією з урахуванням суми сплати за гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту гарантії; 4) гарант отримав підтвердження від агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою сплати за гарантією, що підлягає виплаті за гарантією згідно з умовами цього договору; 5) здійснення гарантом виплати згідно з вимогою законодавства на момент здійснення такої виплати.
Пунктом 38 Договору гарантії передбачено, що у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки.
Відповідно до пункту 39 Договору гарантії, з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі порядку та договору гарантії, зобов`язується: 1) застосовувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника із сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 Договору гарантії за таким проблемним кредитом; 2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмові від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами
Пунктом 40 Договору гарантії передбачено, що кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 Договору гарантії), та зараховуються гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.
Відповідно до пункту 43 Договору гарантії робота зі стягнення з позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком-кредитором на підставі порядку, статті 17 Бюджетного кодексу України та цього договору відповідно до внутрішніх правил та процедур банку-кредитора. 
Згідно з пунктом 2.12 Додаткової угоди позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.10 цієї Додаткової угоди).
Пунктом 2.13 Додаткової угоди погоджено, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до пункту 2.10 цієї Додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.
Позивач вказує, що позичальник порушив свої зобов`язання за кредитним договором, та припинив сплачувати щомісячні платежі за договором внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунку.
Позивач зазначає, що 01.10.2025 року на поштову адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу № 30804K8M7S08D від 01.10.2025 за змістом якої банк повідомив про наявність простроченої заборгованості та запропонував сплатити її, зазначивши, що у випадку непогашення простроченої заборгованості у термін до 31.10.2025 року - строк (01.08.2026 року), що узгоджений кредитним договором буде вважатися таким, що настав 31.10.2025 року, однак боржник вимоги у повідомленні не виконав, тому у зазначену дату настав строк виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, однак заборгованість не погашено.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу положень статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.
Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов Кредитного договору 11.08.2023 року на рахунок позичальника № НОМЕР_1 перерахував кредитні кошти у розмірі 1 186 820,00 грн.
11.08.2023 року на рахунок відповідача № НОМЕР_1 перераховано кредитні кошти у розмірі 1 186 820,00 грн.
Судом також встановлено, що сторонами погоджено графік платежів, проте відповідач щомісячні платежі не здійснював, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, що також не заперечується останнім та підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунку.
Згідно зі статтями 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.
Боржник вимоги у повідомленні не виконав, тому у зазначену дату настав строк виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, однак заборгованість не погашено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору не здійснили своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачений договором строк, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином.
При цьому позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.
09.02.2026 року позивачем направлена до Міністерства фінансів України (гаранта) та АТ "Укексімбанк" (агента) вимога на сплату за гарантією № 347 на суму 173 233,80 грн. 
09.02.2026 року позивачем направлено повідомлення відповідачу про надсилання Міністерству фінансів України, як гаранту за Кредитним договором № 2534202775- КД-2 від 10.08.2023 року, вимоги на сплату за гарантією № 347 від 09.02.2026 року відповідно до Договору про надання гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022 року. 
10.03.2026 року позивач отримав від Міністерства фінансів України (гаранта) суму сплати за гарантією у розмірі 173 233,80 грн., що відображено по рахунку № НОМЕР_2 .
Таким чином, з урахуванням гарантійних виплат гаранта заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 368 501,27 грн., з яких 173 233,80 грн. заборгованості за тілом кредиту, 22 033,67 грн. заборгованості за процентами та 173 233,80 грн. заборгованості відповідача перед державним бюджетом за сплаченою гарантією.
Доказів сплати вказаних сум заборгованості відповідачем суду не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення 173 233,80 грн. заборгованості за тілом кредиту, 22 033,67 грн. заборгованості за процентами та 173 233,80 грн. заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Прокопенка Анатолія Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ЄДРПОУ: 14360570) 173 233 (сто сімдесят три тисячі двісті тридцять три) грн. 80 коп. заборгованості за тілом кредиту, 22 033 (двадцять дві тисячі тридцять три) грн. 67 коп. заборгованості за процентами, 173 233 (сто сімдесят три тисячі двісті тридцять три) грн. 80 коп. заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією та 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн. 02 коп. судового збору.
Після вступу рішення в законну силу видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна