УХВАЛА

27 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 904/1926/23 (904/3646/24) 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І., 

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янське-Естейт" 
про відвід судді Пєскова В. Г. від розгляду справи № 904/1926/23 (904/3646/24)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янське-Естейт"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік"
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро"
про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, та повернення майна на користь боржника
у межах справи № 904/1926/23 
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж",

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшли касаційні скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2026 від: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янське-Естейт" (далі - ТОВ "Кам`янське-Естейт"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" (далі - ТОВ "Дворічанське-Агро"), Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк"), ТОВ "Боріваж", ТОВ "Агротермінал Логістік".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25.03.2026 між суддями касаційну скаргу ТОВ "Кам`янське-Естейт" передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Картере В.І.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2026 касаційну скаргу ТОВ "Дворічанське-Агро" передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Картере В.І.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.03.2026 касаційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Картере В.І.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2026 касаційну скаргу розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Палкіна А.Ю. передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Картере В.І.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2026 касаційну скаргу ТОВ "Агротермінал Логістік" передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Картере В.І.

Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2026, зокрема, об`єднано касаційне провадження за касаційними скаргами ТОВ "Кам`янське-Естейт", ТОВ "Дворічанське-Агро", АТ КБ "ПриватБанк", ТОВ "Боріваж", ТОВ "Агротермінал Логістік", відкрито касаційне провадження у справі за вказаними касаційними скаргами, призначено розгляд справи №904/1926/23 (904/3646/24) у судовому засіданні 14 травня 2026 року о 10:45.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2026 касаційну скаргу ТОВ "Кам`янське-Естейт" передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Погребняк В.Я.

Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.05.2026 касаційні скарги ТОВ "Дворічанське-Агро", АТ КБ "ПриватБанк", ТОВ "Боріваж", ТОВ "Агротермінал Логістік" передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Погребняк В.Я.

До Верховного Суду 20.05.2026 надійшла заява ТОВ "Кам`янське-Естейт" про відвід судді Пєскова В. Г. від розгляду справи № 904/1926/23 (904/3646/24). 

Підставою для відводу судді заявником визначено пункт 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Так, заявник зазначає, що :
- 20.05.2026 з мережі Інтернет ТОВ "Кам`янське-Естейт" стало відомо, що головуючий суддя Пєсков В. Г. з 1998 по 2002 рік працював у ВАТ "Укрнафта" на посаді заступника керівника юридичного відділу. У свою чергу, ВАТ "Укрнафта" в ті роки також перебувала під контролем ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;
- Бенефіціарними власниками відповідачів - ТОВ "Боріваж" і ТОВ "Агротермінал Логістік" через компанії нерезиденти є колишні власники АТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що неодноразово писали у засобах масової інформації;
- у разі задоволення позову до власності ТОВ "Боріваж" має бути повернуто морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- предметом судового розгляду у цій справі фактично є корпоративний та майновий конфлікт, безпосередньо пов`язаний із групою осіб, до якої у різні періоди публічно відносились ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також із активами, що тривалий час перебували під їх фактичним чи опосередкованим контролем. При цьому суддя Пєсков В. Г. у період з 1998 по 2002 рік обіймав керівну посаду у ВАТ "Укрнафта", яке саме у той період було інтегроване до сфери корпоративного впливу зазначених осіб.

ТОВ "Кам`янське-Естейт" зазначає, що з огляду на характер та рівень посади судді Пєскова В. Г. у ВАТ "Укрнафта", існують об`єктивні підстави вважати, що така діяльність не могла здійснюватися ізольовано від осіб, які фактично контролювали відповідне підприємство та визначали його корпоративну, управлінську та юридичну політику. Відтак, за доводами заявника, у стороннього об`єктивного спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви щодо наявності у судді достатньої дистанційованості та незалежності при розгляді спору, який прямо або опосередковано стосується інтересів осіб, із якими його пов`язувала тривала професійна діяльність.

У заяві ТОВ "Кам`янське-Естейт" вказується, що саме тому у сторони процесу існують обґрунтовані сумніви, що суддя Пєсков В. Г. може зберігати особисту лояльність, професійні зв`язки або інше позапроцесуальне ставлення до осіб, інтереси яких прямо або опосередковано зачіпаються у межах цієї справи. При цьому ТОВ "Кам`янське-Естейт" наголошує, що подання цієї заяви про відвід жодним чином не має на меті поставити під сумнів професійну репутацію, особисту доброчесність чи авторитет судді Пєскова В. Г. , а також не є проявом неповаги до суду або спробою вплинути на здійснення правосуддя.

Водночас ТОВ "Кам`янське-Естейт" стверджує, що його сумніви не є абстрактними чи надуманими, а ґрунтуються на конкретних фактах професійної діяльності судді Пєскова В. Г. у структурі підприємства, яке у відповідний період перебувало під контролем осіб, інтереси та діяльність яких безпосередньо пов`язані із предметом цього судового спору та банкрутною процедурою у справі № 904/1926/23 (904/3646/24).

ТОВ "Кам`янське-Естейт" посилається на суспільний резонанс цієї справи, значний обсяг державного та приватного інтересу, а також численні публічні відомості щодо корпоративного конфлікту навколо активів групи "Приват", у зв`язку з чим вважає, що дотримання підвищених стандартів суддівської безсторонності та довіри до суду набуває особливо важливого значення. 

На переконання ТОВ "Кам`янське-Естейт", за таких обставин навіть потенційний конфлікт інтересів, або зовнішнє враження про можливу необ`єктивність суду, є достатньою підставою для відводу судді відповідно до статті 35 ГПК України.

ТОВ "Кам`янське-Естейт" наголошує, що обставини, пов`язані з попередньою професійною діяльністю судді Пєскова В.Г. у ВАТ "Укрнафта", заявнику стало відомо лише після додаткового аналізу відкритих джерел інформації, що проведений 20.05.2026.

Ухвалою Верховного Суду від 21.05.2026 у справі № 904/1926/23 (904/3646/24), розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "Кам`янське-Естейт" про відвід судді Пєскова В.Г. визнано необґрунтованою; матеріали заяви про відвід судді Пєскова В.Г. у цій справі передано на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід.

На момент надходження заяви про відвід наступне судове засідання у справі призначене не було, у зв`язку з чим заява підлягала передачі для вирішення судді, визначеному у порядку частини першої статті 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду від 25.05.2026 заяву ТОВ "Кам`янське-Естейт" про відвід судді Пєскова В.Г., у справі №904/1926/23 (904/3646/24) передано на розгляд судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Картере В.І.

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Картере В.І., визначений протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2026 для розгляду заяви про відвід, не входить до складу колегії суддів, яка здійснює касаційний розгляд справи № 904/1926/23 (904/3646/24) у складі: Пєсков В.Г. - головуючий, Жуков С.В., Погребняк В.Я.

Розглянувши матеріали заяви про відвід судді Пєскова В.Г., Верховний Суд зазначає про таке.

Відповідно до приписів частин восьмої та одинадцятої статті 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких - право подавати заяви, зокрема заяви про відвід судді.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. 

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України. 

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Приписами частини першої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:
- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі належних і допустимих доказів наявність обставин, які об`єктивно можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд виходить з того, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного", а заявник не надав жодних доказів, які б підтверджували, що суддя Пєсков В.Г. прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду касаційних скарг ТОВ "Кам`янське-Естейт", ТОВ "Дворічанське-Агро", АТ КБ "ПриватБанк", ТОВ "Боріваж", ТОВ "Агротермінал Логістік" у справі №904/1926/23 (904/3646/24). 

Верховний Суд зауважує, що не є підставами для відводу заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справи.

Проте, доводи заяви ТОВ "Кам`янське-Естейт" про відвід ґрунтуються переважно на припущеннях, сформованих на підставі публікацій із відкритих джерел, які самі по собі не підтверджують наявності обставин, передбачених статтею 35 ГПК України.

Так, заявник посилається на обставину роботи судді Пєскова В. Г. у ВАТ "Укрнафта" в період з 1998 по 2002 роки, пов`язуючи це з твердженнями про перебування цього товариства під контролем осіб, інтересів яких стосується спір у цій справі ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ). Проте такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Із долучених заявником матеріалів вбачається, що публікація інтернет-видання Кореспондент.net, на яку він посилається, містить судження автора статті про те, що ОСОБА_4 мав вплив на менеджмент ВАТ "Укрнафта" з 2003 року, тобто вже після припинення трудових відносин судді Пєскова В. Г. із цим товариством. 

Наведені заявником доводи ґрунтуються на припущенні про можливий зв`язок між попередньою професійною діяльністю судді Пєскова В.Г. у ВАТ "Укрнафта" у 1998- 2002 роках та особами, яких заявник пов`язує з відповідачами у цій справі. Водночас із наданих заявником матеріалів не вбачається об`єктивно підтвердженого фактичного перетину професійної діяльності судді Пєскова В.Г. із ОСОБА_1, ОСОБА_2 , учасниками цієї справи або особами, які прямо чи опосередковано здійснюють управління такими учасниками.

Посилання заявника на інші публікації у засобах масової інформації, зокрема у Forbes Ukraine, LIGA.net та інтернет-виданні "Ненька.info", щодо обставин, пов`язаних з активами, які у різні періоди могли асоціюватися з окремими особами, не свідчать про існування особистих, професійних, майнових чи інших позапроцесуальних зв`язків судді Пєскова В.Г. з учасниками цієї справи або особами, які прямо чи опосередковано здійснюють управління такими учасниками.

Сам по собі факт згадування певних осіб у публічному інформаційному просторі у зв`язку з корпоративними конфліктами чи бізнес-активами не є об`єктивним критерієм для висновку про упередженість суду.

Фактично доводи заяви зводяться до припущення, що сама лише попередня професійна діяльність судді у юридичній особі, яка через значний проміжок часу згадується в публікаціях у контексті корпоративних спорів, автоматично породжує сумнів у його неупередженості. Однак такий підхід не ґрунтується на об`єктивно встановлених фактах і не відповідає критерію обґрунтованості сумнівів у безсторонності суду у розумінні статті 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини.

За таких обставин наведені заявником доводи не підтверджують ані прямої чи побічної заінтересованості судді Пєскова В.Г. у результаті розгляду справи, ані існування інших об`єктивно встановлених фактів, які могли б у розумного стороннього спостерігача викликати обґрунтований сумнів у неупередженості або об`єктивності цього судді.

Враховуючи викладене, розглянувши доводи ТОВ "Кам`янське-Естейт", наведені в обґрунтування заяви про відвід судді Пєскова В.Г. від розгляду справи № 904/1926/23 (904/3646/24), Верховний Суд дійшов висновку, що вказана заява не містить обґрунтованого посилання на дійсні обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та можуть бути підставою для відводу відповідно до статей 35, 36 ГПК України. Підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись статтями 32, 35, 36, 38, 39, 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янське-Естейт" про відвід судді Пєскова В.Г. від розгляду справи № 904/1926/23 (904/3646/24).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя В. Картере