ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026 Справа № 917/561/26 

за позовною заявою Державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Вантажно-транспортне управління" державного підприємства "Львіввугілля", вул. Львівська 59, м.Шептицький, Шептицький р-н, Львівська обл., 80100
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки", вул.Старокотелевська, 2, м.Полтава, 36015
про стягнення грошових коштів
Суддя Кльопов І.Г.
Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Державне підприємство "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Вантажно-транспортне управління" державного підприємства "Львіввугілля" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" в якому просить суд:
1. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» виконати обов`язок за договором № 278 від 31.08.2021 року у натурі, а саме: повернути тепловоз ТЕМ2М №044 та колінчатий вал 3А-6Д.49.8спч тепловоза ТЕМ2М (переданий згідно акту від 11.08.2022 року вартістю 1269 960,00 грн.) у придатному для експлуатації стані, що відповідає технічним умовам, визначеним договором № 278 від 31.08.2021 року державному підприємству «Львіввугілля» шляхом доставки до станції Соснівка регіональної філії “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця”.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» на користь державного підприємства «Львіввугілля» інфляційні втрати в сумі 200 506,73грн. та 3% річних в сумі 65 731,15грн., нарахованих за період 29.07.2023-24.03.2026 на суму грошового боргу за прострочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 року у справі 917/636/23.
Підставою для звернення з позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язання за Договором № 278 від 31.08.2021.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.04.2026 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 28.04.2026
22.04.2026 за вх. № 5420 від позивача надійшло клопотання, у якому він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести підготовче засідання без участі представника.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив на позов не подав. Заяви/клопотання з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
Про відкриття провадження у даній справі та її розгляд відповідач повідомлений належним чином.
Так, відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Ухвала суду була направлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" та згідно з повідомленнями про доставку електронного листа, доставлені до електронного кабінету відповідача.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.06.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 25.06.2026.
Розглянувши матеріали справи суд встановив
Між державним підприємством «Львіввугілля» та товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» за результатами відкритих торгів 9.08.2021 укладено Договір № 278 від 31.08.2021 про закупівлю послуги капітального ремонту тепловозу ТЕМ2М № 044
Відповідно до п.1.1. Договору № 278 від 31.08.2021: Виконавець зобов`язується надати послуги з капітального ремонту тепловозу ТЕМ-2М № 044, для потреб «Замовника», а саме: ДК 021:2015, 50220000-3 Послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги 50221000-0 Послуги з ремонту і технічного обслуговування локомотивів (Капітальний ремонт КР -2 тепловозу ТЕМ- 2М № 044).
Відповідно до п.1.2. Договору № 278 від 31.08.2021 Замовник зобов`язується прийняти та оплатити отримані послуги згідно з узгодженою калькуляцією, яка являється невід`ємною частиною даного Договору.
Згідно п.4.1. передача тепловоза в ремонт здійснюється на території Замовника з оформленням Акту прийому-передачі тепловоза в ремонт.
Відповідно до п.4.3. ремонт тепловоза виконується на території Виконавця за адресою: вул.. Старокотелевська 2, м. Полтава, Полтавська область, 36015.
Відповідно до Акту прийому-передачі тепловоза від 04.11.2021 тепловоз ВП «ВТУ» ДП «Львіввугілля» ТЕМ2М № 044 прийнятий на базу ТОВ «ПРЗЗТ» з 04.11.2021
Крім того ТОВ «ПРЗЗТ» було придбано та передано для заміни колінчатий вал вартістю 1 269 960,00 гривень Актом приймання передачі матеріалів від 11.08.2022 року.
Листом № 2022/99 від 31.05.2022 року ТОВ`ПРЗЗТ» повідомляло про необхідність заміни колінчатого валу, який необхідний для продовження ремонтних робіт). 
Таким чином, відповідач прийняв повну майнову відповідальність за схоронність майна «Позивача» у вказаному розмірі (ст. 841,948 ЦКУ).
Згідно п.4.5. договору - термін надання послуги з ремонту і технічного обслуговування локомотива – не більше 90 робочих днів від дати Акту передачі тепловоза
Отже, термін виконання капітального ремонту тепловозу закінчився - 15.03.2022.
Позивач зазначає про порушення відповідачем умов Договору № 278 від 31.08.2021
Так, рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 року по справі № 917/636/23 встановлено порушення відповідачем умов Договору № 278 від 31.08.2021 та стягнуто з ТОВ"ПРЗЗТ" штрафні санкції в сумі 825 313,77 грн. за порушення терміну виконання ремонту за договором. 
Рішення Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 не оскаржувалося та набрало законної сили.
Згідно п.4. ст. 75 ГПК України обставини встановлені рішенням суду в господарській, цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки, ДП «Львіввугілля» є державним підприємством, яке відноситься до підприємств критичної інфраструктури, для забезпечення безперебійної роботи підприємства з перевезення вугілля для потреб енергостанцій, підприємству необхідний тепловоз власного парку ТЕМ2М №044, який перебуває на ремонті у ТОВ «ПРЗЗТ».
В зв`язку з довготривалою затримкою тепловозу в ремонті, 01.07.2022 було укладено Договір безкоштовного користування тепловозом ТЕМ2У№ 635, який ТОВ «ПРЗЗТ» надав у безкоштовне користування на період до повного виконання ремонту, яким підприємство користується з липня 2022
ТОВ «ПРЗЗТ» у позові зазначає, що позивач не виконав свої зобов`язання ні за Договором № 278 від 31.08.2021 року ні за рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 року по справі № 917/636/23.
Крім того, як зазначає позивач, ТОВ «ПРЗЗТ» порушивши домовленості за договорами подало позов про витребування підмінного локомотиву ТЕМ2У № 635 до завершення та передачі з ремонту ДП «Львіввугілля» локомотиву нашого підприємства ТЕМ2М № 044. Як стало відомо, локомотив ТЕМ2У № 635, який ТОВ «ПРЗЗТ» передало як підмінний не належить ТОВ “ПРЗЗТ” та можливо належить ДП «Київська контора матеріально-технічного забезпечення» Міністерства оборони України, яке вимагає своє майно через суд. Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2026 року по справі № 910/7700/25 зобов`язано ДП «Львіввугілля» повернути локомотив, який перебуває як підмінний на час ремонту ТЕМ2М № 044 
30.09.2025 року ВП «ВТУ» ДП «Львіввугілля» направляло ТОВ «ПРЗЗТ» Вимогу від 29.09.2025 року №8/1-901 виконати свої зобов`язання за Договором № 278 від 31.08.2021 року завершити капітальний ремонт нашого локомотиву ТЕМ2М № 044 та повернути його з ремонту. 
ТОВ «ПРЗЗТ» не відреагувало на Вимогу позивача не відреагувало.
21.11.2025 року ВП «ВТУ» ДП «Львіввугілля» направило Вимогу №8/1-1012 від 21.11.2025 року з вимогою виконання своїх зобов"язань за Договором № 278 від 31.08.221, а саме завершити ремонт локомотиву ТЕМ2М № 044 та повернути його з ремонту
У відповіді на вимогу від 25.11.2025 року № 39 ТОВ «ПРЗЗТ» опирається на неможливість виконати зобов`язання за договором № 278 від 31.08.2021 року, оскільки має брак обігових коштів, несприятливі економічні чинники та форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) , спричинені воєнною агресією з боку рф. 
Позивач зазначає, що доказів пошкодження майна «Позивача» внаслідок агресії рф зі сторони «Відповідача» не надано, про такий випадок належним чином Позивача не повідомлено.
ТОВ «ПРЗЗТ» додав до відповіді на Вимогу копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження 22025170000000320, де зазначається, що 3.10.2025 року здійснено обстріл транспортного цеху ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» у с. Затурине Полтавського р-ну. У відповіді на вимогу ТОВ`ПРЗЗТ» вказує, що зберігало локомотив ТЕМ2М № 044 у ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод», де здійснено обстріл, чим також і підтверджує наявність досі локомотиву у ТОВ`ПРЗЗТ». 
Так, ремонт локомотиву ТЕМ2М № 044 ТОВ «ПРЗЗТ», відповідно до п. 4.3. договору № 278 від 31.08.2021 року повинен здійснювати за адресою вул. Старокотелевська 2, м. Полтава. 
Позивач зазначає, що відповідач без його погодження в порушення п. 4.3. договору самовільно перевіз локомотив № 044, що також є грубим порушенням.
Відповідно до умов договору, а саме п.7.2.: - Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.
Згідно п.7.3. Договору: Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються торгово-промисловою палатою України.
Відповідно до п.7.5. Договору: Неповідомлення або невчасне повідомлення однієї із сторін про неможливість виконання взятих за даною угодою зобов`язань, позбавляє Сторону права посилатися на будь – яку вищезгадану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.
Позивач посилається на те, що відповідач не повідомив його за 10 днів про обставини
непереборної сили та не надав документ торгово - промислової палати.
Крім того, ремонт локомотиву ТЕМ2М № 044 відповідно до умов Договору № 278 від 31.08.2021 повинен був бути виконаний до 15.03.2022.
5 березня 2026 року ВП «ВТУ» ДП «Львіввугілля» направило Вимогу про негайне повернення майна та надання доступу для огляду від 5.03.2026 року № 8/1- 128. Проте, ТОВ «ПРЗЗТ» вимоги ВП «ВТУ» ДП «Львіввугілля» не виконало.
Позивач зазначає, що підстава для перебування локомотиву на заводі відпала через порушення термінів ремонту, а отже майно (локомотив ТЕМ2М № 044) утримується ТОВ «ПРЗЗТ» безпідставно (ст. 1212 ЦКУ).
Дана обставина стала підставою для звернення позивача до суду з вимогою про зобов`язання товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» виконати обов`язок за договором № 278 від 31.08.2021 року у натурі, а саме: повернути тепловоз ТЕМ2М №044 та колінчатий вал 3А-6Д.49.8спч тепловоза ТЕМ2М (переданий згідно акту від 11.08.2022 року вартістю 1269 960,00 грн.) у придатному для експлуатації стані, що відповідає технічним умовам, визначеним договором № 278 від 31.08.2021 року державному підприємству «Львіввугілля» шляхом доставки до станції Соснівка регіональної філії “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця”.
Крім того, позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 200 506,73грн. та 3% річних в сумі 65 731,15грн., нараховані за період 29.07.2023-24.03.2026 на суму грошового боргу за прострочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 року у справі 917/636/23.
При прийнятті рішення судом враховано наступне.
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).
Як вбачається з доданих до справи документів, відповідно до Акту прийому-передачі тепловоза від 04.11.2021р. тепловоз ВП «ВТУ» ДП «Львіввугілля» ТЕМ2М № 044 прийнятий на базу ТОВ «ПРЗЗТ» з 04.11.2021.
Згідно п.4.5. договору - термін надання послуги з ремонту і технічного обслуговування локомотива - не більше 90 робочих днів від дати Акту передачі тепловоза.
Враховуючи вищенаведене, кінцевим днем надання відповідачем позивачеві послуги є 15.03.2022 року.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" виконав ремонт тепловозу у визначені договором терміни чи повернув тепловоз ТЕМ2М №044 та колінчатий вал 3А-6Д.49.8спч тепловоза ТЕМ2М (переданий згідно акту від 11.08.2022 року вартістю 1269 960,00 грн.) у придатному для експлуатації стані, що відповідає технічним умовам, визначеним договором № 278 від 31.08.2021 року Державному підприємству «Львіввугілля»
Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Матеріали справи свідчать, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про повернення майна, однак спірне майно досі перебуває у Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки".
Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 200 506,73грн. та 3% річних в сумі 65 731,15грн., нарахованих за період 29.07.2023-24.03.2026 на суму грошового боргу за прострочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 року у справі 917/636/23, суд зазначає наступне.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 по справі №917/636/23, яке набрало законної сили, стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» на користь Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Вантажно-транспортне управління» Державного підприємства «Львіввугілля» 545 075,50 грн. пені, 256 200,00 грн. штрафу, 24038,27грн. відшкодування витрат з оплати судового збору.
Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
Відповідно до п. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини, встановлені Господарським судом Полтавської області у рішенні від 04.07.2023 по справі № 917/636/23 мають преюдиціальне значення та не доказуються при розгляді цієї справи.
Станом на 24.03.2026 року рішення суду не виконано, що вказує на те, що виконання зобов`язання є триваючим. Факт не виконання підтверджується виконавчим провадженням ВП № 72825904, відкритим 20.09.2023 року та Інформацією про виконавче провадження від 24.03.2026.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.
Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).
Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційної складової. Розрахунок є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 200 506,73грн. та 3% річних в сумі 65 731,15грн., нарахованих за період 29.07.2023-24.03.2026 підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав. Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку не висловив, вимогу не заперечив.
Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» (вул.Старокотелевська, 2, м.Полтава, 36015, код ЄДРПОУ 41372742) повернути тепловоз ТЕМ2М №044 та колінчатий вал 3А-6Д.49.8спч тепловоза ТЕМ2М (переданий згідно акту від 11.08.2022 року вартістю 1269 960,00 грн.) у придатному для експлуатації стані, що відповідає технічним умовам, визначеним договором № 278 від 31.08.2021 року Державному підприємству "Львіввугілля" ( код ЄДРПОУ 32323256) шляхом доставки до станції Соснівка регіональної філії “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця”.
3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» (вул.Старокотелевська, 2, м.Полтава, 36015, код ЄДРПОУ 41372742) на користь Державного підприємства «Львіввугілля» ( код ЄДРПОУ 32323256) інфляційні втрати в сумі 200 506,73грн. та 3% річних в сумі 65 731,15грн., нараховані на суму грошового боргу за прострочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.07.2023 року у справі 917/636/23 за період 29.07.2023-24.03.2026, а також судовий збір у розмірі 5857,25грн. 
Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.06.2026 

Суддя Кльопов І.Г.