1	Справа № 335/4029/26  3/335/1013/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року   м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Неткал О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2026, о 00 год. 07 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги, біля будинку 52А, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом AUDI Q5, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, а саме: будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з вищевикладеним працівником Управління патрульної поліції в Запорізькій області щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 633969 від 07.04.2026 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Представник ОСОБА_1 , адвокат Неткал О.О. надав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке в судовому засіданні підтримав, просив задовольнити.
Виходячи з фактичних обставин події та наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, адвокат Неткал О.О. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини, щодо перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в стані алкогольного сп`яніння були встановлені з порушенням процедури, передбаченої Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103 (надалі - Порядок) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі – Інструкція) і не дають підстав вважати, що дана особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що є підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, з умов встановлених п.1 ст. 247 КУпАП.
Адвокат Неткал О.О. посилаючись на пункт 7 Розділу Інструкції, зазначає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до вимог п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров1я.
Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
Згідно п. 7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У відповідності до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
З урахуванням вищевикладеного, адвокат Неткал О.О. вважає, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням Інструкції та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим, просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення sms-повідомлення.
Адвокат Неткал О.О. в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Суддя заслухавши представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З дослідженого відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi Q5 у м. Запоріжжя, здійснював рух по смузі зустрічного напрямку по вул. Перемоги біля будинку 52-А. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мови та координації рухів), у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6820.
Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 формально погодився на проходження огляду на місці за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, проте під час самої процедури неодноразово вчиняв дії, що унеможливили отримання результату. Водій здійснював неодноразові невдалі спроби проходження тесту, не забезпечуючи необхідний потік повітря для відбору проби, а також втягував повітря, незважаючи на детальні інструкції та зауваження поліцейського щодо правил користування технічним засобом.
Поліцейським було проявлено терпіння та надано порушнику достатню кількість спроб і часу для виконання законної вимоги. Крім того, водія було попереджено, що чергова невдала спроба, зумовлена його поведінкою (імітація видиху, ігнорування вказівок поліцейського), буде розцінена як відмова від проходження огляду. В подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження подальшого огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про його намір ухилитися від встановлення стану сп`яніння.
Суддя вважає, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 своєю поведінкою демонстрував небажання проходити будь-яку перевірку взагалі. ОСОБА_1 погрожував працівникам поліції, поводив себе зухвало, та розмовляв з явними ознаками порушення мови, що зафіксовано на відеозаписі з камери патрульного автомобіля.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку (загроза життю та здоров`ю учасників дорожнього руху), вважаю, що докази вини є достатніми, а процедурні зауваження, на які посилається захист, не спростовують фактичного змісту правопорушення.
Аналізуючи надані відеозаписи з камер поліцейських, суддя вважає, що зафіксована поведінка водія свідчить про його глибоку дезорієнтацію у просторі та критичне зниження концентрації уваги. Зокрема, очевидна нездатність ОСОБА_1 адекватно оцінювати дорожню обстановку, що призвела до виїзду на смугу зустрічного руху по вул. Перемоги, об`єктивно підтверджує перебування особи у стані, який виключає можливість безпечного керування транспортним засобом. У сукупності з обставинами справи, затягування процесу огляду на стан сп`яніння та подальша відмова водія від його проходження розцінюється судом як усвідомлена спроба приховати фактичну ступінь сп`яніння.
Керування транспортним засобом, що за своєю природою є джерелом підвищеної небезпеки, особою з наявними ознаками суттєвого алкогольного ураження, є одним із найбільш грубих порушень правопорядку. Відповідно до ст. 1 КУпАП, пріоритетним завданням законодавства є охорона прав і свобод громадян та забезпечення публічної безпеки, яким прямо загрожують подібні дії правопорушників.
Оцінюючи характер вчиненого правопорушення, суддя вважає, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є діянням з надзвичайно високим ступенем суспільної небезпеки, оскільки воно прямо загрожує основоположному праву людини — праву на життя та безпечне довкілля (ст. 3 та ст. 50 Конституції України). 
Ухилення особи від відповідальності за наявності об`єктивних та переконливих доказів вини (доведеної поза розумним сумнівом) нівелює превентивну мету адміністративного стягнення та формує у правопорушника почуття безкарності. Більше того, звільнення від відповідальності за таких обставин створить небезпечний прецедент ілюзорності правопорядку, що неминуче призведе до зниження рівня безпеки на дорогах та виникнення нових ризиків для життя і здоров`я невизначеного кола учасників дорожнього руху. Забезпечення публічного інтересу та безпеки суспільства у даному випадку переважає над приватним інтересом особи щодо уникнення стягнення через формальні процедурні зауваження.
Право на керування автомобілем є нерозривним із обов`язком суворого дотримання Правил дорожнього руху та безумовного виконання законних вимог працівників поліції. ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, в той час як процедурні аспекти, на які посилається сторона захисту, не спростовують самого факту керування транспортним засобом та ігнорування ОСОБА_1 юридичного обов`язку пройти огляд для встановлення стану сп`яніння. Таким чином, дії особи кваліфікуються як свідоме нехтування нормами права та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими доказами у їх сукупності, а саме:
- диском з відеозаписом з камери працівника поліції;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відміткою, що огляд не проводився, у зв`язку з відмовою водія від проходження;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР від 07.04.2026, з відміткою, що огляд не проводився, у зв`язку з відмовою водія;
- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП капітана поліції Пазинич М. про відсутність у ОСОБА_1 повторності скоєння адміністративного правопорушення за ст.130 КУаАП;
- рапортом заступника командира роти №1 батальйону №2 полку УПП в Запорізькій області, капітана поліції Ткаченко М.;
- архівом правопорушень.
У суду відсутні об`єктивні підстави для сумніву в достовірності доказів, наданих уповноваженим органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до пп. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання вищевказаного пункту 2.5. ПДР України (щодо проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку) є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність. 
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь Держави. Будь-яких даних про те, що останній підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.
Керуючись ст. ст. 1, 40-1, 221, 279, 284, 287, 294, ч.1. ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід Держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід Держави судовий збір в сумі 665 гривні 60 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 307  КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці. 
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           В.О. Макаров