ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 703/39/24		
Провадження № 22-ц/821/926/26		
Категорія 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - Василенко Л. І., 
суддів: Новікова О. М., Фетісової Т. Л.,
секретаря: Кукушкіної А. О.,

учасники справи: 
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Терещенка Сергія Івановича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» (далі – ТОВ «Аналітик Фінанс», Товариство) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних.
Позовна заява мотивована тим, що 28.12.2006 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Аналітик Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №014/1179/74/1160, відповідно до умов якого позичальник отримав від позикодавця кредитні кошти в розмірі 222 900 доларів США строком користування до 28.12.2019 зі сплатою 14,00 % річних.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позикодавця до суду.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 47 269,59 дол. США, що складається із заборгованості за відсотками в розмірі 46 730,03 дол. США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку 373 513,13 грн, та пені в розмірі 539,56 дол. США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку 4 312,70 грн, а також 654,00 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з вищевказаним рішенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Апеляційного суду Черкаської області за захистом свого порушеного права шляхом подачі апеляційної скарги.
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 26.03.2015 рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2014 скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014/1179/74/1160 від 28.12.2006 в розмірі 4 861 617,40 грн, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1 603 822,79 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 826 985,91 грн, пені в розмірі 2 430 808,70 грн та судові витрати в розмірі 5 481,00 грн.
Однак, відповідачем рішення Апеляційного суду Черкаської області від 26.03.2015 не виконано, ТОВ «Аналітик Фінанс», посилаючись на порушення своїх прав просило суд стягнути з відповідача на його користь 3 % річних за період з 12.03.2020 та до дати введення на території України військового стану – 24.02.2022 в розмірі 723 248,84 грн.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.07.2024 позовні вимоги ТОВ «Аналітик Фінанс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аналітик Фінанс» за Кредитним договором № 014/1179/74/1160 від 28.12.2006 3% річних в розмірі 7 032,16 дол. США. У задоволені решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2025 скасоване заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.07.2024 та призначено справу до розгляду за правилами загального провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2026 в задоволенні позовних вимог ТОВ «Аналітик Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних – відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Аналітик Фінанс» на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн витрати на правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У березні 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Терещенко С. І. подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2026 та стягнути з ТОВ «Аналітик Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката на загальну суму 33 000,00 грн. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зроблено висновок, що відповідачем ОСОБА_1 було документально доведено понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі на загальну суму 33 000,00 грн.
Однак, суд, враховуючи пропорційність витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, категорію та складність справи, по якій наявна узгоджена та усталена судова практика, підстави відмови в позові, а також враховуючи заперечення про їх зменшення, дійшов висновку про необхідність часткового стягнення на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, стягнувши їх в сумі 15 000,00 грн. з позивача.
Проте, з вказаними висновками суду щодо застосування наведених ним критеріїв для зменшення витрат на правничу допомогу у даній справі скаржник не погоджується, оскільки вони протирічать фактичним обставинам справи.
Звертає увагу на те, що безвідповідальна поведінка позивача призвела до безпідставного звернення до суду, а винесене на його підставі заочне рішення до блокування рахунків ОСОБА_1 , створення для нього вкрай негативних наслідків, поставило його у вкрай скрутне матеріальне становище і потягло за собою необґрунтовані фінансові витрати.
Крім того, зміна підстав позову представником ТОВ «Аналітик Фінанс» збільшили для Середи М. В. витрати за надання правничої допомоги.
Суд першої інстанції не ставив під сумнів реальність адвокатських витрат, проте не врахував конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Правомірне очікування Середою М. В., який виграв справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Терещенка С. І., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині, що стосується розміру витрат на професійну правничу допомогу, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, то відповідно до ст. 367 ЦПК України апеляційним судом в решті рішення суду не переглядається та на предмет законності й обґрунтованості не перевіряється.
Задовольняючи частково вимоги відповідача про стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було документально доведено, що ним понесено витрати на правничу допомогу адвоката у даній справі на загальну суму 33 000 грн. Однак, враховуючи пропорційність витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, категорію та складність справи, по якій наявна узгоджена та усталена судова практика, підстав відмови у позові, а також враховуючи заперечення представника позивача щодо розміру відшкодування та клопотання про їх зменшення, прийшов до висновку про необхідність часткового стягнення на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката, стягнувши їх у сумі 15 000 грн з позивача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Представником відповідача Терещенком С. І. на підтвердження судових витрат, понесених ОСОБА_1 на оплату наданої йому правничої допомоги, надано докази, а саме: копію ордеру на надання правничої допомоги, квитанцію №10/25 від 03.02.2026 про оплату ОСОБА_1 33 000,00 грн адвокату Терещенку С. І. за надання правничої допомоги по справі №703/39/24, акт виконаних робіт з розрахунком витрат за надання правничої допомоги від 03.02.2026.
Згідно з умовами акту виконаних робіт з розрахунком витрат за надання правничої допомоги від 03.02.2026 сторони погодили, що виконавець повністю надав, а замовник прийняв послуги, передбачені договором про надання правничої допомоги від 05.06.2026, а саме:
ознайомлення з матеріалами справи 05.06.2025 та консультації правового характеру – 4 години витраченого часу;
збір і ознайомлення з документами, підготовка до складання заяви про перегляд заочного рішення від 09.06.2025 – 3 години витраченого часу;
складання і подача матеріалів заяви про перегляд заочного рішення до суду – 5 годин витраченого часу;
збір і ознайомлення з документами, підготовка до складання відзиву на позовну заяву – 2 години витраченого часу;
складання і подача до суду відзиву на позовну заяву про застосування позовної давності – 3 години витраченого часу;
ознайомлення з документами, консультації правового характеру в зв`язку зі зміною підстав позову – 4 години витраченого часу;
складання і подача клопотання про огляд матеріалів справи № 703/1137/14-ц – 1 година витраченого часу;
участь в судових засіданнях 26 червня, 14 і 31 липня, 13 жовтня та 18 листопада 2025 року, 4 лютого 2026 року – 2 години 51 хвилина витраченого часу.
Замовник оплачує надані послуги з моменту підписання даного акту, в розмірі 33 000,00 грн.
Під час розгляду справи представник ТОВ «Аналітик Фінанс» в судовому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання № 5844766 від 04.02.2026, просив відмовити в задоволенні заявлених витрат за надання правничої допомоги, оскільки є надмірна вартість послуг. 
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц викладено наступний правовий висновок.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на конкретні обставини справи, а також керуючись критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, справедливості та співмірності, а також враховуючи заперечення представника позивача щодо розміру відшкодування та клопотання про їх зменшення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимоги позивача та стягнення з Товариства на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування в цій частині відсутні.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Терещенка Сергія Івановича - залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2026 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 06 травня 2026 року.

Головуюча         Л. І. Василенко

Судді          О. М. Новіков

Т. Л. Фетісова