Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2-о/733/22/26
Єдиний унікальний №733/348/26
Рішення
Іменем України

09 червня 2026 року Ічнянський районний суд Чернігівської області 
у складі:
головуючого судді Карапиш Т.В.
за участю секретаря Чигрин Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві вказує, що з 2013 року по 2019 рік проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з яким вела спільне господарство, мала спільний бюджет та під час їх спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина – ОСОБА_3 . Оскільки з батьком дитини ОСОБА_2 вона у шлюбі не перебувала, тому в актовому записі про народження сина його батьком з її слів, згідно до ч. 1 ст. 135 СК України, вказано не існуючу особу – ОСОБА_4 . 
ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , за життя визнавав себе батьком останнього, проживав разом із позивачкою та її матір`ю, брав безпосередню участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини та фактично виконував батьківські обов`язки.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. На момент смерті ОСОБА_2 шлюб між останнім та заявницею не був зареєстрований та ОСОБА_2 за життя не встиг подати спільну заяву про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану.
Встановлення факту батьківства ОСОБА_2 стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_3 заявниці необхідне для реалізації дитиною особистих майнових та немайнових прав.
Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо, заявниця просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зобов`язати Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного 30 січня 2014 року виконавчим комітетом Щурівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 ». Прізвище, ім`я та по батькові дитини залишити без змін.
Заявниця ОСОБА_1 та її представник – адвокат Богданов М.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник заявниці ОСОБА_1 – адвокат Богданов М.В. надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та заявниці ОСОБА_1 і задовольнити заяву останньої про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Представник заінтересованої особи – Ічнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Смоляр О.І. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В наданій заяві просила суд розглянути справу без її участі, проти заявлених вимог не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши все в сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , виходячи з наступного. 
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.01.2014 року виконавчим комітетом Щурівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, в якому матір`ю дитини вказана ОСОБА_1 , а батьком – ОСОБА_4 (а.с. 6).
Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00048622358 від 08.01.2025 року, в актовому записі про народження ОСОБА_3 від 01.02.2014 року за № 00113450824, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, відомості про батька внесено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № S 144/2025 від 16.01.2026 року та копією його перекладу з німецької мови на українську (а.с. 8-10).
Згідно повідомлення завідувача Ічнянської державної нотаріальної контори Шарої В.В. від 31.03.2026 року № 235/01-16 (а.с. 47) та копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 84795411 від 07.04.2026 року (а.с. 56), спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не заводилась, його спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини до Ічнянської державної нотаріальної контори не звертались. 
ОСОБА_2 був сиротою, так як батьки останнього померли ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією довідки Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької області від 25.08.2010 року № 01-29/48 (а.с. 15).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, знаходилися у фактичних шлюбних відносинах.
Згідно статті 51 Конституції України, ч.ч. 2 та 3 ст. 5 СК України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32).
Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Згідно ч. 1,2,3 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 Постанови зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 – у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства – батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. 
З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Таким чином, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.
Та обставина, що ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , приймав активну участь у його вихованні, турбувався про нього, спільно з матір`ю останнього ОСОБА_1 матеріально забезпечував дитину, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, наданими заявницею ОСОБА_1 – фото (а.с. 27-35), які вказують на теплі сімейні стосунки між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Суд бере до уваги дані фотознімки, оскільки вони відображають моменти спілкування ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_3 та матір`ю останнього ОСОБА_1 , вказують на їх родинне ставлення один до одного. 
Крім того, як видно з копії повідомлення директора школи І-ІІІ ступенів № 292 імені гетьмана України Івана Мазепи Деснянського району міста Києва від 05.05.2025 року № 35, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчається у 5-В класі вищевказаного навчального закладу з 01.09.2020 року по теперішній час. З 15.09.2022 року останній за заявою матері переведний на екстернатну форму навчання та перебуває за кордоном (Німеччина). У період очного навчання ОСОБА_4 (з 01.09.2020 р. по 15.09.2022 р.) батько останнього – ОСОБА_6 приділяв належну увагу вихованню сина, забирав дитину зі школи (а.с. 11). 
Відповідно до копії Обмінної карти № 162 пологового будинку, пологового відділення лікарні УОЗ Ч.М.Р. від 20.01.2014 року (а.с. 12), в якій зазначені дані про чоловіка (батька дитини) – ОСОБА_2 (а.с. 12,13). 
Також обставини спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_1 підтвердила свідок ОСОБА_7 , про що свідчить копія протоколу опитування особи від 25.02.2026 року, складеного адвокатом Богдановим М.В. відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якого ОСОБА_7 вказує, що є хрещеною матір`ю ОСОБА_3 , з моменту народження якого ОСОБА_2 визнавав себе його батьком, відкрито називав останнього своїм сином, брав участь у його вихованні, спілкувався з ним та піклувався про нього (а.с. 14).
З урахуванням наявності у справі належних та допустимих доказів на підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та враховуючи те, що даний факт неможливо встановити в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.
Крім цього, суд зауважує, що встановлення факту батьківства буде сприяти якнайкращим інтересам малолітньої дитини.
Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Враховуючи вищевикладене, повно та об`єктивно оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 76, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 125-126, 128, 134, 13 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд –

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Запоріжжя, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Щурівка Ічнянського району Чернігівської області.
Зобов`язати уповноважений орган реєстрації актів цивільного стану – Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 № 01 від 30.01.2014 року, складеного виконавчим комітетом Щурівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, а саме: змінити відомості про батька з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України. 

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Заінтересована особа: Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження: м. Ічня, вул. Вокзальна, 2, Прилуцький район, Чернігівська область, ЄДРПОУ: 14248867.

Повне судове рішення складено 09 червня 2026 року.

Суддя Т. В. Карапиш