Справа № 450/5709/24  Провадження № 1-кп/450/161/26 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Пустомитикримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024140000000946 від 23.09.2024 р. про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підмонастир, Перемишлянського (тепер Львівського) району Львівської області, українцю, громадянина України, раніше не судимого, не депутата, не адвоката, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
встановив:
Встановлено, що водій ОСОБА_4 23 вересня 2024 року, приблизно о 05 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Fluence», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою «Львів-Івано-Франківськ-Мукачево» у напрямку до м. Івано-Франківська, поблизу с. Відники, на 423 км. + 106 м., Львівського району, Львівської області порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.5, 1.2; Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 11 п.11.3; Розділу 12 п.12.1; Розділу 34 (вимоги дорожньої розмітки 1.1) чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він керуючи вищевказаним транспортним засобом, на прямій ділянці дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого, без причин технічного характеру, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ 2106» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 .
В результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої:
- водій автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав наступні тілесні ушкодження: тупу травму голови у вигляді садна на лобній ділянці голови зліва з переходом на ліву навколоорбітальну ділянку та на ліву скроневу ділянку на фоні якого є дві рани, садна на кінчику носа та перелому кісток носа, садна на підборідді, тупа травма грудей у вигляді прямого перелому груднини на рівні 2 міжребер`я, непрямих переломів ребер з 4-го по 6-е ребро зліва по середній пахвовій лінії та з 5-го по 8-е ребро справа по середній пахвовій лінії, з пошкодженням пристінкової плеври та з крововиливами в оточуючі міжреберні м`язи, множинних крововиливів у тканину та прикореневі ділянки легень, крововиливу в навколоаортальну жирову клітковину та в тканину середостіння, крововиливу в плевральні порожнини (гемоторакс об`ємом біля 1000 мл. рідкої крові), розриву навколосерцевої сумки та вогнищевого крововиливу в м`яз серця (гістологічно), множинних саден на передній поверхні грудної клітки, тупу закриту хребетно-спинномозкову травму у вигляді перелому на рівні 3-4 грудних хребців з просочуючими темно-червоними крововиливами та з пошкодженням спинного мозку на рівні цих переломів, тупу травму живота у вигляді множинних розривів капсули правої долі печінки по діафрагмальній поверхні, наявності в черевній порожнині біля 1900 мл рідкої темної крові (гемоперитонеум), розриву тканини селезінки в ділянці зв`язкового апарату з крововиливом навколо, вогнищевого крововиливу в підшлунковій залозі (гістологічно), обширного синця на передній поверхні живота на фоні якого наявні множинні садна, тупу травму органів заочеревини у вигляді крововиливу в ліву навколониркову жирову клітковину. Також при зовнішньому дослідженні трупа було виявлено: закритий перелом лівого плеча у нижній третині, садно на задній поверхні правого передпліччя у середній третині, множинні садна в проекції правого колінного суглоба та рана, садно на передній поверхні правої гомілки у нижній третині, садно в проекції медіальної кісточки правої гомілки, відкритий перелом лівої стегнової кістки у нижній третині, групу саден в проекції лівого колінного суглоба, синець на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, садно на передній поверхні лівої гомілки у середній третині. Вказана тупа поєднана травма тіла утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті від контакту з тупими предметами, котрими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу під час дорожньо- транспортної пригоди, внаслідок зіткнення транспортних засобів, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення, та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Причиною смерті гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тупа поєднана травма тіла у вигляді множинних переломів кісток тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до гострої кровотечі, та ґрунтується на даних судово-медичної експертизи його трупа.
- пасажир автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_16 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани у тім`яній ділянці голови посередині, крововилив у м`які покриви голови відповідно рані, крововиливи під м`які мозкові оболонки, в шлуночки та речовину головного мозку, перелом хребта на рівні атланто-окціпітального суглоба та Th5-Th6 3 крововиливами у оболонки спинного мозку, в товщу паренхіми щитоподібної залози та в оточуючі її тканини, тупу закриту травму грудної клітки у вигляді переломів 5-го правого ребра по прихребтовій лінії, 6,7-го лівих ребер по білягрудинній лінії, 5,6,7,8,9-го лівих ребер по середньоключичній лінії з крововиливами в міжреберні м`язи, розривами пристінкової плеври, забоєм обох легень, крововиливом навколо аорти та грудної частини стравоходу; тупу закриту травму живота у вигляді розриву печінки по передньо-діафрагмальній поверхні та розриву селезінки по передній поверхні, крововиливу у черевну порожнину (гемоперитонеум близько 0,5л), травму лівого стегна у вигляді відкритого косо- поперечного перелому лівої стегнової кістки у нижній третині, зі зміщенням відламків з наявністю 1 забійно-рваної рани та 1 садна на передній поверхні у нижній третині, травму правої верхньої кінцівки у вигляді закритого вивиху правого променево-запясткового суглоба та 1 садна у вказаній ділянці, 1 садно в ділянці правого колінного суглоба та 1 садно на правій гомілці. Вказана тупа поєднана травма тіла утворилася прижиттєво, в короткому проміжку та у швидкій послідовності незадовго до настання смерті від дії твердих тупих предметів, могла виникнути внаслідок ДТП, при обставинах, що вказані у Постанові, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у причинному зв`язку зі смертю. Причиною смерті гр. ОСОБА_16 , 1987 р.н., є тупа поєднана травма тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому шийного та грудного відділів хребта з ушкодженням спинного мозку, переломів кісток тулуба, верхніх та нижніх кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, що призвела до гострої крововтрати, та ґрунтується судово-медичними даними експертизи його трупа та підтверджується гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів.
Таким чином ОСОБА_4 будучи особою, яка керувала транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що призвело до смерті потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.
Представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , у судовому засіданні підтримав позовні вимоги заявленого цивільного позову, підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Представник потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , у судовому засіданні підтримав позовні вимоги заявленого цивільного позову, підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Представник потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги заявленого цивільного позову ОСОБА_8 , підтримав позицію прокурора щодо призначення максимального покарання ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та вказав, що визнає усі обставини, що викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що 23.09.2024 року о 05: 50 год.рухаючись автомобілем «Renault Fluence», реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі сполученням «Львів-Івано-Франківськ-Мукачево», поблизу с. Відники Львівського району Львівської області. В цей день падав дрібний дощ, був сильний туман. По вказаній ділянці дороги він рухався посеред смуги руху в напрямку до м. Івано-Франківська зі швидкістю приблизно 80 км/год., де в цей час рухався автомобіль марки «ВАЗ 2106» р.н. НОМЕР_2 . Декілька зустрічних машин було. В результаті чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів. Пізніше намагався контактувати з родичами потерпілих щоб відшкодувати шкоду. Родичі потерпілих не бажали з ним спілкуватись. 
Крім того, обвинувачений в судовому засіданні вказав, що він щиро шкодує за вчинене, чисто сердечно кається, просить його суворо не карати.
Крім того, обвинувачений визнав частково цивільні позови представника потерпілої сторони ОСОБА_6 , ОСОБА_8 - ОСОБА_7 по 500 000,00 грн. щодо відшкодування моральної шкоди.
Незважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, його ( ОСОБА_4 ) вина повністю доведена стороною обвинувачення такими доказами:
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 23.09.2024 близько 05:30 год., її син ОСОБА_17 поїхав із своїм родичом ОСОБА_18 до свого місця роботи, а саме «Санком Львів». Близько 06:10 год., до неї зателефонувала ОСОБА_19 та повідомила, що її чоловік ОСОБА_20 та її син ОСОБА_17 не беруть слухавку, та не з`явились за своїм місцем роботи. В подальшому, вона зателефонувала до співробітника свого сина ОСОБА_21 та запитала де він знаходиться та чи не відомо де перебуває її син ОСОБА_22 . ОСОБА_21 повідомив, що він у ОСОБА_23 , та де є ОСОБА_22 йому не відомо. Через декілька хвилин перетелефонував ОСОБА_21 та повідомив, що її син ОСОБА_17 загинув у наслідок ДТП по дорозі до місця роботи, а саме відбулось зіткнення автомобілів. В подальшому зібралась та попрямувала на місце події де побачили, що на дорозі знаходились розбиті автомобілі, та тіло її сина ОСОБА_24 було неподалік автомобіля марки «ВАЗ 2106».
Також потерпіла просить суд обрати обвинуваченому максимальне покарання передбачене ч.3 ст. 286 КК України.
Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 23.09.2024 близько 05:10 год., її чоловік сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_2 та поїхав на роботу у «Санком-Львів», який знаходиться у м. Львів, вул. Чернігівська, 17, де він працював на посаді водія, також він по дорозі забрав свого родича ОСОБА_16 , який також працював на вказаному підприємстві. Приблизно о 06:21 год., до неї зателефонував співробітник її чоловіка та повідомив, що її чоловік ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бере трубки. В подальшому вона почала телефонувати до свого чоловіка, але він також не брав слухавки. Через деякий час, сіла за кермо свого автомобіля та виїхала для того щоб встановити чому її чоловік не бере трубки. Рухаючись автодорогою «Львів-Івано-Франківськ», на ділянці дороги піднялась на підйом та побачила, що попереду неї відбулось ДТП учасником якого є автомобіль яким керував її чоловік. В подальшому вийшовши із автомобіля, дізналась від працівників поліції, що внаслідок ДТП загинув її чоловік та його родич ОСОБА_17 . 
Крім того, потерпіла вказала, що за тиждень до судового засідання яке відбулося 07.10.2025 року обвинувачений надіслав кошти у сумі 5000 грн. на Укрпошту, жодних вибачень зі сторони обвинуваченого не було.
Також потерпіла просить суд обрати обвинуваченому максимальне покарання передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
Показами потерпілої ОСОБА_9 яка в судовому засіданні пояснила, що 23.09.2024 близько 05:30 год., її син ОСОБА_25 поїхав із своїм родичом ОСОБА_26 до свого місця роботи, а саме «Санком Львів». Близько 06:10 год., зателефонувала ОСОБА_19 та повідомила, що її чоловік ОСОБА_20 та родич ОСОБА_17 не беруть слухавку, та не з`явились за своїм місцем роботи. В подальшому, вона зателефонувала до співробітника свого сина ОСОБА_21 та запитала де він знаходиться та чи не відомо де перебуває її син ОСОБА_20 . ОСОБА_21 повідомив, що він у ОСОБА_23 , та де є ОСОБА_22 йому не відомо. Через декілька хвилин перетелефонував ОСОБА_21 та повідомив, що її син ОСОБА_25 загинув унаслідок ДТП по дорозі до місця роботи, а саме відбулось зіткнення автомобілів.
Також потерпіла просить суд обрати обвинуваченому максимальне покарання передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
Показами потерпілого ОСОБА_13 який в судовому засіданні пояснив, що 23.09.2024 близько 05:30 год., його син ОСОБА_25 поїхав із своїм родичом ОСОБА_26 до свого місця роботи, а саме «Санком Львів». Близько 06:10 год., до його дружини зателефонувала ОСОБА_19 та повідомила, що її чоловік ОСОБА_20 та родич ОСОБА_17 не беруть слухавку, та не з`явились за своїм місцем роботи. В подальшому, вона зателефонувала до співробітника свого сина ОСОБА_21 та запитала де він знаходиться та чи не відомо де перебуває його син ОСОБА_20 . ОСОБА_21 повідомив, що він у ОСОБА_23 , та де є ОСОБА_22 йому не відомо. Через декілька хвилин перетелефонував ОСОБА_21 та повідомив, що його син ОСОБА_25 загинув унаслідок ДТП по дорозі до місця роботи, а саме відбулось зіткнення автомобілів.
Також потерпілий просить суд обрати обвинуваченому максимальне покарання передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
Показами потерпілого ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що 23.09.2024 близько 05:30 год., його син ОСОБА_17 поїхав із своїм родичом ОСОБА_18 до свого місця роботи, а саме «Санком Львів». Близько 06:10 год., до його дружини зателефонувала ОСОБА_19 та повідомила, що її чоловік ОСОБА_20 та його син ОСОБА_17 не беруть слухавку, та не з`явились за своїм місцем роботи. В подальшому його дружина зателефонувала до співробітника свого сина ОСОБА_21 та запитала де він знаходиться та чи не відомо де перебуває його син ОСОБА_22 . ОСОБА_21 повідомив, що він у ОСОБА_23 , та де є ОСОБА_22 йому не відомо. Через декілька хвилин дружині перетелефонував ОСОБА_21 та повідомив, що їхній син ОСОБА_17 загинув у наслідок ДТП по дорозі до місця роботи, а саме відбулось зіткнення автомобілів. 
Також потерпілий просить суд обрати обвинуваченому максимальне покарання передбачене ч.3 ст. 286 КК України.
Показами потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що 23.09.2024 близько 05:10 год., її батько сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_2 та поїхав на роботу у «Санком-Львів», де він працював на посаді водія. В подальшому батько не брав слухавки. Через деякий час, виїхала разом з матір`ю для того щоб встановити чому її батько не бере трубки. В подальшому вони зібрались та попрямували на місце події де побачили, що на дорозі знаходились розбиті автомобілі, та тіло родича ОСОБА_24 було неподалік автомобіля марки «ВАЗ 2106», а тіло батька було затиснуто у автомобілі на місці водія.
Крім того, потерпіла вказала, що обвинувачений шкоду не відшкодував, жодних вибачень зі сторони обвинуваченого не було.
Також потерпіла просить суд обрати обвинуваченому максимальне покарання передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
Показами потерпілої ОСОБА_12 яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_17 був її братом. Вона живе у Львові, працює з дітьми у лікарні. 23.09.2024 року зранку ОСОБА_25 поїхав із своїм родичом ОСОБА_26 до свого місця роботи, а саме «Санком Львів». Пізніше до неї зателефонувала мама і повідомила, що її брат ОСОБА_17 загинув у ДТП. Очевидцем вказаної події вона не була. 
Крім того, потерпіла вказала, що обвинувачений знайшов її мобільний номер телефону, хотів з нею комунікувати, після чого надіслав кошти на Укрпошту, жодних вибачень зі сторони обвинуваченого не було.
Також потерпіла просить суд обрати обвинуваченому максимальне покарання передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
Протоколом огляду місця ДТП від 23.09.2024 року, схемою місця ДТП від 23.09.2024 року, Фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП від 23.09.2024 року з яких слідує, зокрема, що ДТП відбулося на а/д Н09 «Львів- Івано-Франківськ» 423 км + 100 м поблизу с. Відники Пустомитівського району Львівської області, якими зафіксовано місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, стан дорожнього покриття, дорожню розмітку, погодні умови, розташування транспортного засобу після ДТП, тощо;
висновком експерта №2921-2024-т судово-медичної токсикології від 15.11.2024 р., яким встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі речових доказів крові гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 методом газо-рідинної хроматографії не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;
висновком експерта №2922-2024-т судово-медичної токсикології від 15.11.2024 р., яким встановлено, що судово-токсикологічна експертиза речового доказу взірця крові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на наявність наркотичних речовин та лікарських препаратів не проводилась через малу кількість доставленої крові; 
висновком експерта №1199/2024-ім судово-медичної експертизи від 02.10.2024 р., яким встановлено, що при дослідженні зразка крові від трупа ОСОБА_15 , 1981 р.н. антигенів А, В, Н та ізогемаглютинінів анти-А. анти-В не виявлено;
висновком експерта №2462-2024-т судово-медичної токсикології від 01.10.2024 р., яким встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі речових доказів крові з трупа ОСОБА_16 , 1987 р.н. методом газо-рідинної хроматографії не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;
висновком експерта №2461-2024-т судово-медичної токсикології від 01.10.2024 р., яким встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі речових доказів крові з трупа ОСОБА_15 , 1981 р.н. методом газо-рідинної хроматографії не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;
висновком експерта №1198-2024-імсудово-медичної експертизи від 27.09.2024 р., яким встановлено, що кров від трупа ОСОБА_16 , 1987 р.н. відноситься до групи В, з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;
висновком експерта № 159/2024 від 22.10.2024 р. судово-медичної експертизи ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені наступні тілесні ушкодження: тупу травму голови у вигляді садна на лобній ділянці голови зліва з переходом на ліву навколоорбітальну ділянку та скроневу ділянку на фоні якого є дві рани, садна на кінчику носа та перелому кісток носа, садна на підборідді; тупу травму грудей у вигляді прямого перелому груднини на рівні 2 міжребер`я, непрямих переломів ребер - з 4-го по 6-е ребро зліва по середній пахвовій лінії з 5-го по 8-е ребро справа по середній пахвовій лінії, з пошкодженням пристінкової плеври та з крововиливами в оточуючі міжреберні м`язи, множинних крововиливів у тканину та прикореневі ділянки легень, крововиливу в навколоаортальну жирову клітковину та в тканину середостіння, крововиливу в плевральні порожнини (гемоторакс об`єм біля 1000 мл рідкої крові), розриву навколосерцевої сумки та вогнищевого крововилив в м`яз серця (гістологічно), множинних саден на передній поверхні грудної клітки; тупу хребетно-спинномозкову травму у вигляді перелому на рівні 3-4 грудних хребців з просочуючими темно-червоними крововиливами та з пошкодженням спинного мозку на рівні цих переломів; тупу травму живота у вигляді множинних розривів капсули правої долі печінки по діафрагмальній поверхні, наявності в черевній порожнині - біля 1900 мл. темної крові (гемоперитонеум), розриву тканини селезінки в ділянці зв`язкового апарату з крововиливом навколо, вогнищевого крововиливу в підшлунковій залозі (гістологічно), обширного синця на передній поверхні живота на фоні якого наявні множинні садна, тупа травма органів заочеревини у вигляді крововиливу в ліву навколониркову клітковину. Також при зовнішньому дослідженні трупа було виявлено: закритий перелом лівого плеча у нижній третині, садно на задній поверхні правого передпліччя у середній третині, множинні садна в проекції правого колінного суглоба та рана, садно на передній поверхні правої гомілки у нижній третині, садно в проекції медіальної кісточки правої гомілки, відкритий перелом лівої стегнової кістки у нижній третині, групу саден в проекції лівого колінного суглоба, синець на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, садно на передній поверхні лівої гомілки у середній третині. Вказана тупа поєднана травма тіла утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті від контакту з тупими предметами, котрими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу під час дорожньо- транспортної пригоди, внаслідок зіткнення транспортних засобів, має ознаки тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 3. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, невиключно, що гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у близькому до вертикального положенні (сидяче положення), міг знаходитись на водійському місці у салоні автомобіля, та бути повернутим до травмуючої поверхні передньою поверхнею тіла. 6. Причиною смерті гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тупа поєднана травма тіла у вигляді множинних переломів кісток тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до кровотечі, та ґрунтується на даних судово-медичної експертизи його трупа. Враховуючи розвиток трупних змін слід вважати, що смерть гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , могла настати біля 12 годин до розтину його тіла. 7. При токсикологічному дослідженні крові з трупа гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спиртів виявлено не було;
висновком експерта № 160/2024 від 22.10.2024 р. судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_16 , 1987 р.н. було виявлено: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани у тім`яній ділянці голови посередині, крововиливу у м`які покриви голови відповідно рані, крововиливів під м`які мозкові оболонки, в шлуночки та речовину головного мозку; перелом хребта на рівні атланто-окціпітального суглоба та Тh5-Тh6 з крововиливами у оболонки спинного мозку, в товщу паренхіми щитоподібної залози та в оточуючі її тканини; тупу закриту травму грудної клітки у вигляді переломів 5-го правого ребра по прихребтовій лінії, 6,7-го лівих ребер по білягрудинній лінії, 5,6,7,8,9-го лівих ребер по середньоключичній лінії з крововиливами в міжреберні м`язи, розривами пристінкової плеври, забоєм обох легень, крововиливом навколо аорти та грудної частини стравоходу; тупу закриту травму живота у вигляді розриву печінки по передньо-діафрагмальній поверхні та розриву селезінки по передній поверхні, крововиливу у черевну порожнину (гемоперитонеум близько 0,5л); травму лівого стегна у вигляді відкритого косо- поперечного перелому лівої стегнової кістки у нижній третині, зі зміщенням відламків з наявністю 1 забійно-рваної рани та 1 садна на передній поверхні у нижній третині; травму правої верхньої кінцівки у вигляді закритого вивиху правого променево-запясткового суглоба та 1 садна у вказаній ділянці; 1 садно в ділянці правого колінного суглоба та 1 садно на правій гомілці. Вказана тупа поєднана травма тіла утворилася прижиттєво, в короткому проміжку та у швидкій послідовності незадовго до настання смерті від дії твердих тупих предметів, могла виникнути внаслідок ДТП, при обставинах, що вказані у Постанові, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у причинному зв`язку зі смертю. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі гр. ОСОБА_16 , не виключено, що він міг бути повернутий до травмуючої сили передньою поверхнею тіла. Причиною смерті гр. ОСОБА_16 , 1987р.н., є тупа поєднана травма тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому шийного та грудного відділів хребта з ушкодженням спинного мозку, переломів кісток тулуба, верхніх та нижніх кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, що призвела до гострої крововтрати, та ґрунтується судово-медичними даними експертизи його трупа та підтверджується гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів. Враховуючи розвиток трупних змін, можна вважати, що смерть ОСОБА_16 могла настати біля 6-8 год до розтину його тіла. При судово-медичній експертизі крові від трупа ОСОБА_16 метиловий, етиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти не виявлені;
висновком експерта №1685/2024 від 16.10.2024 р. судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів від трупа гр. ОСОБА_15 , 1981 р.н., яким встановлено, щорозлиті та вогнищеві крововиливи в легенях, навколосерцевій сумці, серці, капсулі нирки, міжреберному м`язі, підшлунковій залозі, деструкція та крововиливи в печінці та селезінці з клітинною реакцією. Кров в бронхах. Помірний набряк головного мозку. Фокальна гостра емфізема легень. Атерокальтцинозна бляшка вінцевої судини серця. Склероз судин серця. Помірний ліпоматоз підшлункової залози. Дистрофічні зміни печінки та нирок. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів;
висновком експерта №1684/2024 від 16.10.2024 р. судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів від трупа гр. ОСОБА_16 , 1987 р.н., яким встановлено, щорозлиті крововиливи в головному мозку, мозочку, легенях, парааортальній жировій клітковині, щитовидній залозі та оточуючих тканинах, осерді, присланих м`яких тканинах як стравохід та міжреберний м`яз, деструкція та крововиливи в печінці та селезінці з мінімальними ознаками реактивних змін. Кров в бронхах. Набряк головного мозку. Фокальна гостра емфізема легень. Атероматозна бляшка вінцевої судини серця. Фіброз м`якої мозкової оболонки. Склероз судин головного мозку, серця. Помірний фіброз та ліпоматоз підшлункової залози. Дистрофічні зміни печінки та нирок;
Висновком експерта № СЕ-19/114-24/23392-ІТ від 25.11.2024 року, з якого слідує, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля ВАЗ 2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться в стані повної відмови по причині її розгерметизації внаслідок зриву бачка головного гальмівного циліндру. На момент огляду система рульового управлінцю досліджуваного автомобіля ВАЗ 2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться в стані повної відмови. Несправності, що призвели до такого стану системи, полягають у втраті кінематичного зв`язку в парі «рульова колонка - рульовий механізм» по причині роз`єднання валу рульової колонки в місці його карданного з`єднання, а також по причині обмеження кута повороту керованих колів із-за порушення нормального геометричного просторового розташування рульової трапеції внаслідок зміщення переднього лівого керованого колеса в напрямку спереду назад та затискання його деформованими елементами кузова. На момент огляду система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля ВАЗ 2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться в технічно несправному стані внаслідок руйнування фар та передніх покажчиків поворотів. Перевірити працездатність системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля не представилось можливим по причині відсутності джерела енергії (робоча акумуляторна батарея відсутня на місці свого конструктивного положення). Пошкодження та руйнування, які призвели до стану повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового управління, а також технічно несправного стану системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля ВАЗ 2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) утворились під час ДТП внаслідок дії на вищевказані системи автомобіля значних одномоментних ударних навантажень. Таким чином, відповідно запитання про можливість водієм виявити несправності вищевказаних систем досліджуваного автомобіля перед виїздом та під час його експлуатації втрачає технічний зміст. Приймаючи до уваги той факт, що досліджувані системи автомобіля ВАЗ 2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) перед настанням дорожньо-транспортної пригоди знаходились у працездатному стані, тому запитання про те, чи знаходяться виявлені несправності систем досліджуваного автомобіля у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди втрачає технічний зміст.
Висновком експерта № СЕ-19/114-24/23391-ІТ від 25.11.2024 року, з якого слідує, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля Renault Fluence (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходиться в стані повної відмови по причині її розгерметизації внаслідок зриву (відокремлення) бачка головного гальмівного циліндру з місця свого кріплення. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля Renault Fluence (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходиться в непрацездатному стані внаслідок обмеження кута повороту керованих коліс із-за порушення нормального геометричного просторового розташування рульової трапеції по причині зміщення переднього лівого керованого колеса в напрямку спереду назад та затискання його деформованими елементами кузова. На момент огляду система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля Renault Fluence (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходиться в технічно несправному стані внаслідок руйнування блок-фар. Перевірити працездатність системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля не представилось можливим по причині відсутності джерела енергії (робоча акумуляторна батарея відсутня на місці свого конструктивного положення). Пошкодження та руйнування, які призвели до стану повної відмови робочої гальмівної системи та непрацездатного стану системи рульового управління, а також технічно несправного стану системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля Renault Fluence (номерний знак НОМЕР_1 ) утворились під час ДТП внаслідок дії на вищевказані системи автомобіля значних одномоментних ударних навантажень. Таким чином, відповідно запитання про можливість водієм виявити несправності вищевказаних систем досліджуваного автомобіля перед виїздом та під час його експлуатації втрачає технічний зміст. Приймаючи до уваги той факт, що досліджувані системи автомобіля Renault Fluence номерний знак НОМЕР_1 ) перед настанням дорожньо-транспортної пригоди знаходились у працездатному стані, тому запитання про те, чи знаходяться виявлені несправності систем досліджуваного автомобіля у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди втрачає технічний зміст.
Висновком судової транспортно - трасологічної експертизи № 3792-Е від 27.11.2024 року з якого слідує таке: місце зіткнення автомобіля Renault Fluence р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 з автомобілем ВАЗ-2106 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 розташоване повністю в межах смуги руху до м. Львів автодороги Івано-Франківськ - Львів, на ділянці розташування «осипу рясного та розлитого мастила» (№8 на схемі). Встановити при цьому, особливості метричного і кутового розташування транспортних засобів в первинний момент зіткнення відносно елементів проїзної частини дороги не видалось можливим з причин відсутності фіксації на місці події необхідного і достатнього комплексу слідових даних, які б свідчили про це - слідів коліс транспортних засобів, утворення яких належить до фази ДТП - зближення і передує моменту зіткнення транспортних засобів. Під час ДТП відбулось зустрічне, блокуюче, позацентрове зіткнення з контактуванням передньої більше лівої частини автомобіля Renault Fluence р.н. НОМЕР_1 із передньою більше лівою частиною автомобіля ВАЗ-2106 р.н. НОМЕР_2 . При цьому повздовжні осі транспортних засобів в первинний момент зіткнення були розташовані під кутом біля 165 відносно одна одної.
Висновком судової трасологічної експертизи № 4161-Е від 23.10.2024 року з якого слідує таке: пошкодження на передньому лівому колесі автомобіля Renault Fluence, р.н. НОМЕР_1 та механізм їх утворення докладно описані в дослідницькій частині висновку (див. п. 1-4 дослідження). Розгерметизація шини переднього лівого колеса автомобіля Renault Fluence, р.н. НОМЕР_1 виникла внаслідок аварійних навантажень - локальної дії стороннього твердого предмету з обмеженою поверхнею та твердими краями. Пошкодження та розгерметизація переднього лівого колеса автомобіля Renault Fluence, р.н. НОМЕР_1 виникли під час дорожньо- транспортної пригоди - в момент зіткнення автомобіля Renault Fluence, р.н. НОМЕР_1 з автомобілем ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 .
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 4500-Е від 27.11.2024 року з якого слідує таке: у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Fluence» ОСОБА_27 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 11.3; 12.1 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був рухатись правою смугою руху вибраного напрямку, із такою швидкістю, щоб постійно контролювати рух керованого автомобіля та не виїжджати на зустрічну смугу руху, в ситуації, коли остання не була вільною. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_15 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункти «б» та «д»); 12.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був із моменту виникнення небезпеки для руху - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. При заданих вихідних даних, водій ОСОБА_15 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 шляхом своєчасного зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. При заданих вихідних даних дії водія автомобіля «Renault Fluence» ОСОБА_28 не відповідали вимогам п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 11.3 ПДР України та вказані невідповідності перебувають в причинному зв`язку з фактом даної ДТП. Виходячи із того, що водій ОСОБА_15 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , то в діях водія ОСОБА_15 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували у причинному зв`язку з фактом даної ДТП.
Дані висновки експерта відповідають обставинам вчинення злочину, ніким не оспорюються, а тому суд вважає їх правильними.
Постановою про визнання речовим доказом від 23.09.2024 згідно з якою в межах досудового розслідування кримінального провадження № 12024140000000946 від 23.09.2024 автомобіль «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Постановою про визнання речовим доказом від 23.09.2024 згідно з якою в межах досудового розслідування кримінального провадження № 12024140000000946 від 23.09.2024 автомобіль ВАЗ-2106 р.н. НОМЕР_2 визнано речовим доказом.
Постановою про визнання речовим доказом від 16.10.2024 згідно з якою в межах досудового розслідування кримінального провадження № 12024140000000946 від 23.09.2024 ліве переднє колесо (шина та диск) визнано речовим доказом.
Постановою про визнання речовим доказом від 23.09.2024 згідно з якою в межах досудового розслідування кримінального провадження № 12024140000000946 від 23.09.2024 зразок грунту із проїзної частини дороги (об`єкт № 1) - поміщено у спец пакет CRI 1098626, зразок грунту із проїзної частини дороги (об`єкт № 2)- поміщено у спец пакет CRI 1098633,зразок грунту із проїзної частини дороги (об`єкт № 3) - поміщено у спец пакет CRI 1098634, зразок грунту із підкрилку автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 (об`єкт № 4) - поміщено у спец пакет CRI 1098635, визнано речовим доказом.
Крім цього, органом обвинувачення та стороною захисту надано суду наступні матеріали, які встановлюють і характеризують особу обвинуваченого: копію ІД-картки ОСОБА_4 , вимогу УІАП «102» ГУНП у Львівській області від 25.09.2024, характеристики з місця проживання від 24.09.2024, довідки про те, що обвинувачений за місцем реєстрації не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України в судовому засіданні доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України є правильною так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих, за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Діяння, передбачені ч. 3 ст.286 КК України, якщо вони спричинили загибель кількох осіб, караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років та кваліфікуються за ч.3 ст.286 КК України.
Згідно ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
З врахуванням викладеного та думки сторін кримінального провадження, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, є особою молодого віку, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, вживав заходів до відшкодування моральної шкоди у грошовому еквіваленті (що було підтверджено в судовому засіданні потерпілими і їх представником), однак така потерпілими не прийнята, на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, позитивно характеризується за місце реєстрації та проживання, визначені ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї винуватості, думку потерпілих які просять ізолювати обвинуваченого від суспільства на максимальний строк передбачений нормою закону, а також позбавити останнього права керувати транспортними засобами на максимальний термін, думку прокурора який просить обрати обвинуваченому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на три роки, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, а саме основне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення права керувати транспортними засобами, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Вказане додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України, що надалі унеможливить становити його загрозу для оточуючого суспільства, в тому числі учасників дорожнього руху серед яких знаходяться діти і люди похилого віку.
Отже, наведені судом обставини, виключають застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст.69, 75 КК України, які передбачають призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Представником ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вчиненням кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 позивачу та її сім`ї завдано моральну шкоду, пов`язану із загибеллю сина ОСОБА_16 , внаслідок чого позивач та вся сім`я позивача пережила сильний стрес та сильні душевні страждання, такі дії обвинуваченого створили для неї додаткові зусилля для організації свого життя. Напівсиротами залишилися двоє неповнолітніх дітей загиблого - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачу завдано моральну шкоду, тому просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 000,00 грн. 
При вирішенні заявленого представником потерпілого цивільного позову суд враховує наступне.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У відповідності ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 2 статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
У судовому засіданні встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув син цивільного позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_16 .
Суд погоджується з доводами позивача, що протиправна винна поведінка ОСОБА_4 яка спричинила смерть ОСОБА_16 та перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з душевними стражданнями потерпілої, істотними негативними змінами в її житті, які фактично є непоправними, що в розумінні ст. 23 ЦК України є моральною шкодою.
З врахуванням вчиненого обвинуваченим та наслідків такого діяння, суд приходить до переконання, що розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди в розмірі 5 000 000,00 грн. не відповідає вимогам розумності, справедливості та вважається судом явно завищеним.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та бере до уваги те, що цивільний позивач понесла моральні страждання через втрату близької особи - сина, які і досі з плином часу, негативно впливають на її життя, втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, відновити попередній стан життя цивільного позивача неможливо, вказане негативно вплинуло на її життя, стання пережила шок, сильне душевне страждання, змінився її спосіб та ритм життя, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову цивільного позивача, а суму морального відшкодування у розмірі 1 000 000,00 грн., такою, що відповідає засадам розумності, зваженості, достатності, співмірності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду, з оцінкою ступеня та обсягу моральних та фізичних страждань цивільного позивача, вимушених змін у її життєвих стосунках.
У справі представником потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Вказує, що вона є дружиною загиблого ОСОБА_15 , який передчасно і трагічно пішов з життя внаслідок кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 . Смерть чоловіка спричинила потерпілій глибокі моральні страждання. В результатів вчиненого відповідачем злочину, дружина залишилась без чоловіка (вдовою), а діти без батька. Вона щодня живе з нестерпним болем втрати, її переслідують тяжкі спогади, душевна тривога, порушення сну, пригнічений настрій. Вона втратила здатність до повноцінного соціального життя, постійно відчуває емоційне виснаження, душевну напругу, безсилля та глибоке почуття образи. Напівсиротами залишилися двоє неповнолітніх дітей загиблого - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивачу завдано моральну шкоду, тому просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 000,00 грн. 
При вирішенні заявленого потерпілою цивільного позову суд враховує наступне.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У відповідності ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 2 статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
У судовому засіданні встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув чоловік цивільного позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_15 .
Суд погоджується з доводами позивача, що протиправна винна поведінка ОСОБА_4 яка спричинила смерть ОСОБА_15 та перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з душевними стражданнями потерпілої, істотними негативними змінами в її житті, які фактично є непоправними, що в розумінні ст. 23 ЦК України є моральною шкодою.
З врахуванням вчиненого обвинуваченим та наслідків такого діяння, суд приходить до переконання, що розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди в розмірі 5 000 000,00 грн. не відповідає вимогам розумності, справедливості та вважається судом явно завищеним.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та бере до уваги те, що цивільний позивач понесла моральні страждання через втрату близької особи - чоловіка, які і досі з плином часу, негативно впливають на її життя, втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, відновити попередній стан життя цивільного позивача неможливо, вказане негативно вплинуло на її життя. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову цивільного позивач, а суму морального відшкодування у розмірі 1 000 000,00 грн., такою, що відповідає засадам розумності, зваженості, достатності, співмірності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду, з оцінкою ступеня та обсягу моральних та фізичних страждань цивільного позивача, вимушених змін у її життєвих стосунках, що відповідає глибоким душевним переживанням потерпілої.
Арешти, накладені на майно, ухвалами слідчих суддів, зокрема: Галицького районного суду м. Львова від 25.09.2024, 21.10.2024 на речові докази, слід скасувати.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 46 580,28 грн та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. 
Підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з часу його фактичного затримання та приведення вироку до виконання. 
Після набрання вироком законної сили повернути внесену заставу у розмірі 211 960,00 грн. (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень) заставодавцю ОСОБА_31 .
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 46 580,28 грн. (сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 28 копійок) витрат на залучення експертів. 
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 
- автомобіль «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 .
- автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_8 .
- ліве переднє колесо (шина та диск), який вилучено з автомобіля марки «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.09.2024 р. на автомобіль марки «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.09.2024 р. на автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.10.2024 р. на ліве переднє колесо (шина та диск), який запаковано у поліетиленовий пакет скріплений біркою із пояснювальними надписами та який вилучено з автомобіля марки «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_1 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 1 000 000,00 (один мільйон) гривень відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , - відмовити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 1 000 000,00 (один мільйон) гривень відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , - відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя	ОСОБА_1