ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 24 червня 2026 року 	Справа № 903/253/26	

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Мачульської Л.В., розглянувши матеріали справи
за первісним позовом: Акціонерного товариства “Укрнафта”, м. Київ
до відповідача: Приватного підприємства “СМ-Інвестбуд”, м. Любомль, Волинська обл.
про стягнення 124 561,20 грн штрафу
та зустрічним позовом Приватного підприємства “СМ-Інвестбуд”, м. Любомль, Волинська обл.
до відповідача: Акціонерного товариства “Укрнафта”, м. Київ
про стягнення 271 931,78 грн 
за участю представників-учасників справи:
від позивача: Зотов Т.В.
від відповідача: Грушецький І.Л.

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 через систему “Електронний суд” (сформована 12.03.2026) до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява АТ “Укрнафта”, в якій позивач просить суд стягнути з ПП “СМ-Інвестбуд” штраф у розмірі 10% від суми договору підряду № 13/769-Р/25 від 17.02.2025, що становить 124561,20 грн без ПДВ.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасного виконання робіт згідно укладеного договору підряду № 13/769-Р/25 від 17.02.2025.
Ухвалою суду від 17.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено: відповідачу - строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу, докази відправки надати суду; строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу; позивачу - строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив з доказами надіслання відповідачу. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали.
Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 17.03.2026 була надіслана та доставлена до електронного кабінету відповідача 17.03.2026. Строк для подання відзиву – до 01.04.2026.
01.04.2026 через систему “Електронний суд” (сформовано 31.03.2026) надійшов відзив відповідача, в якому останній заперечує позовні вимоги та зазначає, що додаткові роботи були зумовлені фактичним станом об`єкта та виконувалися в інтересах Замовника, оскільки були необхідними для дотримання технологічної послідовності робіт, завершення ремонтно-будівельних заходів та належного введення об`єкта в експлуатацію. Позивач у листі від 13.06.2025 №01/01/24/10/06/02-02/01/8660 письмово визнав, що додаткові роботи неможливо було передбачити на етапі підготовки технічного завдання та дефектного акта, а також погодив продовження строку виконання робіт на 30 календарних днів. За таких обставин арифметичне зіставлення дати 22.05.2025, із датою підписання акта від 05.09.2025 не є достатнім для висновку про прострочення відповідача. Відповідач повідомив позивача про додаткові роботи у встановлений період. Позивач визнав їх виникнення, погодив продовження строку, а відтак підстава для кваліфікації дій відповідача як порушення зобов`язання у значенні статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України відсутній. Докази, якими підтверджуються обставини справи виключають можливість безумовного висновку про прострочення відповідача без урахування дій самого Замовника. Позивач прийняв результат робіт та здійснював часткові оплати після підписання актів. Розрахунок штрафу, наведений у позові, не відповідає змісту пункту 9.2 Договору, оскільки позивач обчислює штраф від усієї ціни Договору, не довівши вартості саме несвоєчасно виконаних робіт. Вважає, що позовні вимоги про стягнення 124561,20 грн штрафу є недоведеними та не підлягають задоволенню.
Також, 01.04.2026 через систему “Електронний суд” (сформовано 31.03.2026) відповідач подав зустрічну позовну заяву, в якій просить суд: прийняти зустрічну позовну заяву Приватного підприємства “СМ-ІНВЕСТБУД” до спільного розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства “Укрнафта” у справі №903/253/26; стягнути з Акціонерного товариства “Укрнафта” на користь Приватного підприємства “СМ-ІНВЕСТБУД” 277 653,90 грн заборгованості, з яких: 124 561,20 грн — заборгованість за прийнятими основними роботами; 4 641,84 грн — 3% річних; 16 606,87 грн — інфляційні втрати; 131 844,00 грн — вартість виконаних додаткових робіт.
- стягнути з Акціонерного товариства “Укрнафта” на користь Приватного підприємства “СМ-ІНВЕСТБУД” судові витрати, понесені у зв`язку з поданням та розглядом зустрічного позову, у тому числі судовий збір у сумі 3 331,85 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 200 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ПП “СМ-Інвестбуд” зазначає, що документи щодо виконаних робіт згідно договору підряду № 13/769-Р/25 від 17.02.2025 були підписані сторонами 05.09.2025, останнім днем належного виконання грошового зобов`язання був 06.10.2025. Відповідно, починаючи з 07.10.2025, АТ “Укрнафта” перебуває у простроченні виконання грошового зобов`язання в частині оплати прийнятих робіт. Загальна сума здійснених після підписання актів платежів становить 658 561,20 грн. З огляду на те, що сума до оплати після врахування авансу становила 783122,40 грн, непогашений залишок заборгованості позивача за прийнятими роботами становить 124 561,20 грн.
Ухвалою суду від 06.04.2026 прийнято зустрічний позов та об`єднано його в одне провадження для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 903/253/26. Здійснено перехід до розгляду справи № 903/253/26 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06 травня 2026 року о 11:30 год. Встановлено відповідачу за зустрічним позовом - строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу за зустрічним позовом, докази відправки надати суду; строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу за зустрічним позовом; позивачу за зустрічним позовом - строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов для подання відповіді на відзив з доказами надіслання відповідачу за зустрічним позовом.
АТ «Укрнафта» у відповіді на відзив від 06.04.2026 зазначає, що підписавши договір, відповідач погодив всі істотні його умови, враховуючи дату укладення договору, строк його дії та кінцевий термін виконання робіт та наслідки порушення умов договору. Акт приймання виконаних будівельних робіт підписано сторонами 05.09.2025, що є порушенням умов договору зі сторони підрядника. У позивача відсутні належним чином оформлені документи, які б підтверджували наявність додаткових робіт по об`єкту із зазначенням об`ємів, які були б визначені комісійно за результатами обстежень та фізичних вимірів , тому у АТ «Укрнафта» були відсутні правові підстави для укладення додаткового договору з ПП «СМ-Інвестбуд». Таким чином, твердження Відповідача про наявність узгоджених сторонами додаткових робіт є недоведеними та не створюють правових наслідків.
ПП «СМ-Інвестбуд» у запереченнях на відповідь на відзив від 13.04.2026 зазначає, що погодження первісного строку виконання робіт не виключає виникнення у процесі виконання договору обставин, не врахованих первісною дефектною та кошторисною базою, але таких, що об`єктивно вплинули на подальшу технологічну послідовність виконання робіт на об`єкті. За матеріалами цієї справи документально підтверджені об`єктивні обставини для продовження строку виконання зобов`язань за договором існували. Посилання позивача на відсутність документів, якими обсяги додаткових робіт були б визначені комісійно за результатами обстежень та фізичних вимірів, не доводить прострочення Підрядника. Позивач не відокремив ті роботи, які, за його версією, були виконані з порушенням строку, від загального обсягу виконаних і прийнятих робіт. Так само позивач не довів, що вартість несвоєчасно виконаних робіт становить усю договірну ціну.
АТ «Укрнафта» у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначає, що відсутність додаткових угод виключає можливість вважати строк виконання робіт зміненим. Отже, строк виконання робіт залишався незмінним і був порушений саме Підрядником, а будь-які посилання на наявність узгоджених сторонами додаткових робіт є необґрунтованими. Також Відповідач за зустрічним позовом не надав належних доказів існування додаткових робіт та не підтвердив документально об`єктивні обставини, які унеможливлювали виконання робіт у встановлений договором строк. Зустрічний позов подано з метою уникнення відповідальності ПП «СМ-Інвестбуд», допустивши істотне порушення строків виконання робіт, замість належного обґрунтування причин такого порушення заявило вимогу про стягнення коштів. Підписавши договір, позивач за зустрічним позовом погодив всі істотні його умови, враховуючи дату укладення договору, строк його дії та кінцевий термін виконання робіт та наслідки порушення умов договору. У задоволенні зустрічної позовної заяви просить відмовити.
ПП «СМ-Інвестбуд» у відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву зазначає, що відзив на зустрічний позов не містить доводів про те, що акти від 05.09.2025 є недійсними, підписаними неуповноваженими особами, відкликаними чи спростованими іншими документами. Так само у відзиві не наведено жодного альтернативного розрахунку суми оплати, не заперечено призначення здійснених платежів і не спростовано арифметику залишку боргу 124 561,20 грн. АТ «Укрнафта» не лише було своєчасно повідомлене про виникнення додаткових робіт, а й письмово визнало сам факт їх виникнення. Вартість додаткових робіт була окремо та належно документально оформлена. Для цього ПП «СМ-ІНВЕСТБУД» сформувало окремий кошторисний пакет документів, зокрема договірну ціну на додаткові роботи, договірну ціну на додаткові роботи з локальним кошторисом витрат, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-06 та підсумкову відомість ресурсів. У даній справі наявний письмово зафіксований комплекс документів, у якому відображено всі істотні для спору елементи волевиявлення сторін, а саме: факт виникнення додаткових робіт, їх технологічну необхідність, їх вплив на строк виконання робіт, згоду замовника на продовження такого строку та подальшу конкретизацію вартості додаткових робіт. Прийняття АТ «Укрнафта» виконавчої документації, підписання акта про відсутність зауважень, акта КБ-2в і довідки КБ-3, а також подальші часткові оплати є визначальними обставинами
АТ «Укрнафта» у запереченнях на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву від 01.05.2026 зазначає, що роботи по договору мали бути виконані в термін до 22.05.2025. Однак, акт приймання виконаних будівельних робіт підписано сторонами 05.09.2025, що є порушенням умов договору зі сторони підрядника та дає право замовнику, згідно пункту 9.2. договору, на стягнення штрафу у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт. Відповідач за зустрічним позовом не надав належних доказів існування додаткових робіт та не підтвердив документально об`єктивні обставини, які унеможливлювали виконання робіт у встановлений договором строк. Позивачем за зустрічним позовом не додано жодних доказів того, що останній поніс збитки внаслідок прострочення відповідачем оплати за роботи (надання послуг) або несплати 3% від суми договору, або інфляційних витрат, та доказів того, що негативні наслідки зазнали будь-які інші учасники господарських правовідносин, що на думку АТ «Укрнафта», вказує на те, що позивачем не доведено завдання йому збитків.
Суд протокольною ухвалою від 06.05.2026 закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 27.05.2026 о 15:00 год.
27.05.2026, 18.06.2026 судом протокольною ухвалою оголошувалась перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 18.06.2026 об 11:30 год та 24.06.2026 о 14:00 год відповідно.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, господарський суд, в с т а н о в и в:

17.02.2025 між ПАТ «Укрнафта» (замовник) та ПП «СМ-Інвестбуд» (підрядник) укладено договір підряду №13/769-р/25 (далі – договір, том 1, а.с. 7-39).
Згідно умов договору підрядник зобов`язувався на свій ризик виконати вказані в пункті 1.2. договору роботи за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених даним договором (п. 1.1. договору). 
Згідно п. 1.2. договору найменування робіт: «Поточний ремонт операторної АЗС 02/017, Волинська обл., Шацький р-н, смт. Шацьк, вул. 50 років Перемоги, 89-А (формат S+) (ДБН А.2.2-3:2014), ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи (далі по тексту – Роботи)».
Перелік, строк виконання робіт, а також їх вартість за взаємною згодою сторін можуть коригуватися в процесі виконання робіт шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього договору, з урахуванням вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» та особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених ЗУ «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 №1178 (зі змінами) (п. 1.3. договору).
Пунктом п. 2.1. договору встановлено, що загальна вартість робіт по договору становить без ПДВ 1 245 612,00 грн.
Положеннями п. 2.6. договору визначені умови оплати: 
- 30% протягом 30 календарних днів з дати отримання від виконавця рахунку. 
- Післяплата здійснюється по факту виконаних робіт, як різниця між вартістю виконаних робіт та загальною суму фактично здійснених платежів із врахуванням авансового платежу за ці роботи, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних актів та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт. Кінцевий акт приймання виконаних будівельних робіт підписується на основі акту готовності об`єкту до експлуатації, підписаного сторонами. 
Строк виконання робіт становить 60 робочих днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п.2.6 цього договору та закінчується датою підписання кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт (№ КБ-2В) (п. 3.1. договору). 
Перегляд строків виконання робіт може здійснюватися, зокрема при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, за умови, якщо підрядник без затримки письмово сповістить замовника про виникнення таких обставин (п. 3.4. договору). 
Рішення сторін про перегляд строку виконання робіт оформляється у відповідності до п. 1.3 договору (п. 3.6. договору). 
Згідно п. 5.1. договору виконання робіт оформляється шляхом підписання сторонами проміжних та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2В), який датується останнім днем виконання робіт, і довідки про вартість виконаних будівельних робіт (№КБ-3). В проміжному акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами. В акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами. 
Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати одержання від підрядника відповідного акту, підписати його або направити підряднику письмову відмову від прийняття виконаних робіт та підписання акту, із зазначенням переліку зауважень та виявлених недоліків у виконаних роботах та/або викладенням обставин, які унеможливлюють підписання акту (п. 5.2. договору). 
Пунктом 9.2. договору визначено, що при порушенні строків виконання робіт, строків по усуненню виявлених недоліків (дефектів) підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт. 
Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2025 (п. 14.1. договору). 
Пунктом 15.3 визначено порядок внесення змін у договір: 
- сторона ініціатор внесення змін до договору надсилає в порядку, передбаченому актами чинного законодавства України та договором іншій стороні зміни (проєкт додаткової угоди, лист, тощо) до договору;
- сторона, яка одержала зміни до договору, має право протягом 20 календарних днів у разі згоди оформити такі зміни, або направити іншій стороні протокол розбіжностей разом із підписаною додатковою угодою;
- у разі якщо сторони не досягли згоди з умовами зміни до договору, або неотримання відповіді на запропоновані зміни в установлений строк, така додаткова угода до договору вважається неукладеною. 
У відповідності до п. 17.3 договору ніякі зміни або доповнення до цього договору чи будь яких угод, пов`язаних з цим договором, не будуть дійсними до тих пір, доки вони не будуть складені в письмовій формі, українською мовою та належним чином підписані сторонами. 
Додатком №2 до договору сторонами визначено відомість про обсяг робіт.
Додатком №3 визначено договірну ціну договору, в тому числі локальний кошторис.
На виконання умов договору замовником здійснено авансовий платіж в сумі 373 683,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №18735УГ25 від 27.02.2025 (том 1, а.с. 56).
03.03.2025 сторонами підписано акт про початок виконання робіт (том 1, а.с. 55). 
05.09.2026 сторонами підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2025 на суму 1156806 грн, в тому числі 373683,60 грн авансовий платіж, у зв`язку з чим вартість неоплачених виконаних робіт становить 783122,40 грн (том 1, а.с. 40-54). 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, які є предметом первісного позову, суд виходить із такого. 
Звертаючись з позовом до суду АТ «Укрнафта» просить стягнути з ПП «СМ-Інвестбуд» 124561,20 грн штрафу, що становить 10% від загальної вартості робіт, визначеної п. 2.1 договору – 1 245 612,00 грн.
За змістом статті 11 Цивільного України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).
За змістом статей 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 837 Цивільного України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. За загальним правилом, фактом підтвердження господарської операції є первинні документи (наприклад, акти надання послуг, виконаних робіт тощо).
У свою чергу, документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарською операцією є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.
Згідно із частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 звернула увагу на те, що господарські санкції, які встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
АТ «Укрнафта» на адресу ПП «СМ-Інвестбуд» направлено претензію про сплату штрафу в сумі 124 561,20 грн, яка залишена підрядником без задоволення. 
Згідно п. 9.2 договору підряду при порушенні строків виконання робіт, строків по усуненню виявлених недоліків (дефектів) підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Судом встановлено, що у відповідності до п. 3.1 договору кінцевий строк завершення робіт за спірним договором складає – по 22.05.2025.
Докази внесення сторонами змін до договору підряду в частині строків виконання робіт в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України та умов п. 3.1 договору підряду, датою завершення робіт є дата підписання актів КБ-2В. 
Акт приймання виконаних будівельних робіт складений та підписаний сторонами 05.09.2026, тобто роботи виконані підрядником з порушенням встановлених договором строків, у зв`язку з чим у замовника виникло право нарахування штрафу, передбаченого п. 9.2 договору.
АТ «Укрнафта» здійснив нарахування штрафу виходячи із загальної вартості договору – 1 245 612 грн, в той час як умовами пункту 9.2 договору передбачено нарахування штрафу від вартості несвоєчасно виконаних робіт, тобто від 1 156 806,00 грн, яка визначена в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2025 року (форми №КБ-2в).
Таким чином, підставними та підлягають до стягнення з ПП «СМ-Інвестбуд» є 115680,60 грн штрафу, в розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт (1156806,00 грн х 10%).
У позові на суму 8 880,60 грн слід відмовити у зв`язку з неправильно визначеною базою нарахування штрафу, зокрема здійснено нарахування виходячи з загальної суми договору підряду, а не від вартості несвоєчасно виконаних робіт, як це визначено п. 9.2 договору.
У зв`язку із частковим задоволенням первісного позову з відповідача за первісним позовом на підставі ст.129 ГПК України слід стягнути на користь позивача за первісним позовом 2 472,58 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, які є предметом зустрічного позову, суд виходить із такого. 
У зустрічній позовній заяві ПП «СМ-Інвестбуд» просить стягнути з АТ «Укрнафта» 124561,20 грн заборгованості за прийнятими роботами, 4 641,84 грн 3% річних, 16 606,87 грн інфляційних втрат та 131 844 грн вартості виконаних додаткових робіт.
Пунктом 2.6 договору визначено такі умови оплати: 30% протягом 30 календарних днів з дати отримання від виконавця рахунку. Після оплата здійснюється по факту виконаних робіт, як різниця між вартістю виконаних робіт та загальною суму фактично здійснених платежів із врахуванням авансового платежу за ці роботи, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних актів та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт. Кінцевий акт приймання виконаних будівельних робіт підписується на основі акту готовності об`єкту до експлуатації, підписаного сторонами.
Докази внесення сторонами змін до договору підряду в частині строків оплати виконаних робіт в матеріалах справи відсутні.
Судом враховано, що направлений АТ «Укрнафта» на адресу підрядника односторонній лист від 15.08.2025 з пропозицією продовження строку оплати прийнятих виконаних робіт в розумінні вимог чинного законодавства не є належним та допустимим доказом зміни істотної умови договору.
Проведення авансового платежу в сумі 373 683,60 грн підтверджується платіжною інструкцією №18735УГ25 від 27.02.2025. 
Приймання виконаних підрядних робіт замовником підтверджується актом від 05.09.2026 №1 приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2025 (форми № КБ-3).
Таким чином, останнім днем оплати виконаних підрядником робіт – 06.10.2025.
Згідно акту від 05.09.2026 №1 замовником прийнято від підрядника виконані будівельні роботи на суму 1 156 806,00 грн, в тому числі 373 683,60 грн авансовий платіж, у зв`язку з чим вартість неоплачених виконаних робіт становить 783 122,40 грн (том 1, а.с. 40-54). 
АТ «Укрнафта» свої зобов`язання з оплати виконаних робіт виконало частково на суму 658 561,20 грн, що підтверджується платіжними інструкціями:
- від 28.10.2025 на суму 146 098,36 грн; 
- від 06.11.2025 на суму 100 000 грн; 
- від 20.11.2025 на суму 50 000 грн; 
- від 28.11.2025 на суму 100 000 грн; 
- від 18.12.2025 на суму 154 809,62 грн; 
- від 02.01.2026 на суму 25 836,77 грн; 
- від 09.01.2026 на суму 81 816,45 грн. 
Докази оплати замовником 124 561,20 грн вартості виконаних та прийнятих робіт в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст. 599 ЦК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи вищевикладене, заборгованість АТ «Укрнафта» перед ПП «СМ-Інвестбуд» становить 124 561,20 грн, підтверджена матеріалами справи, підставна та підлягає до стягнення з відповідача за зустрічним позовом, оскільки зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Крім того, позивач за зустрічною позовною заявою просить стягнути з відповідача за зустрічною позовною заявою 4 641,84 грн 3% річних та 16 606,87 грн інфляційних втрат. 
Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нараховані згідно долученого до позовної заяви розрахунку позивача 4641,84 грн 3% річних та 16606,87 грн інфляційних втрат підставні та підлягають до стягнення з відповідача.
При цьому, судом враховано, що механізм розрахунку інфляційних збитків ПП «СМ-Інвестбуд» узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду №905/21/19 від 26.02.2020. 
Крім того, ПП «СМ-Інвестбуд» просить стягнути з АТ «Укрнафта 131844,00 грн вартості виконаних додаткових робіт.
Суд зазначає, що спірні правовідносини також регулюються Законом України "Про публічні закупівлі", відповідно до частини пятої статті 41 якого (в редакції чинній на момент укладення Договору), істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.
Умовами договору підряду від 17.02.2025 визначено порядок корегування в процесі виконання робіт, переліку, строків та вартості виконання робіт, шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього договору (п.п. 1.3, 15.3).
Згідно із частиною третьою 877 ЦК України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису зобов`язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника.
Якщо підрядник не виконав обов`язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведене, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло привести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва (частина четверта статті 877 ЦК України).
Таким чином, з системного аналізу вищезазначеного слідує, що при відсутності письмової згоди замовника, невідкладність проведення додаткових робіт без погодження повинен довести саме підрядник.
Матеріали справи містять комунікацію між позивачем та відповідачем за зустрічною позовною заявою щодо погодження видів та обсягів додаткових робіт по спірному об`єкту.
У листі №31 від 06.05.2025 підрядник повідомляє замовника про виникнення ряду додаткових робіт, які не можливо було передбачити на етапі проєктної документації та формування і узгодження додаткової ціни, невід`ємного додатку до договору, але без виконання яких неможливе подальше виконання основних ремонтно-будівельних робіт, завершення ремонту об`єкту та передачі замовнику для подальшої експлуатації. Просить вирішити питання гарантії оплати за виконання додаткових робіт та продовжити строк їх виконання орієнтовно до 20.06.2025 (том 1, а.с. 200).
АТ «Укрнафта» у листі від 13.06.2025 №0/01/24/10/06/02-02/01/8660 повідомляє про необхідність укладення додаткового договору для визначення видів та обсягів додаткових робіт по спірному об`єкту. У разі затримки укладення нового договору на додаткові роботи, які повинні бути виконані до закінчення основного договору, термін виконання може бути продовжений (том 1, а.с. 201).
Листом від 23.12.2025 №50 ПП «СМ-Інвестбуд» звернувся до АТ «Укрнафта» з пропозицією щодо укладення додаткового договору на суму додаткових робіт (том 1, а.с. 241). 
У той же час, доказів укладення між сторонами додаткового договору чи додаткової угоди до договору підряду від 17.02.2025 щодо виконання додаткових робіт по спірному об`єкту в матеріалах справи відсутні.
Долучені позивачем за зустрічною позовною заявою такі докази, як дефектний акт, локальний кошторис на будівельні роботи, підсумкова відомість ресурсів, складені на додаткові роботи в односторонньому порядку самим лише ПП «СМ-Інвестбуд» (том 1, а.с. 243-250), за своєю суттю мають виключно інформаційно-розрахунковий та декларативний характер і відображають узагальнені відомості про обсяг та вартість виконаних додаткових робіт та не є первинними юридично значущими документами, які підтверджує факт належного виконання підрядником додаткових робіт у погодженому сторонами обсязі та вартості. 
Листування сторін щодо погодження виконання додаткових робіт без укладення у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі ЗУ «Про публічні закупівлі» та умов договору підряду, додаткової угоди до договору, виключає розгляд листування як самостійної правової підстави для виникнення чи невиникнення зобов`язань сторін щодо виконання/оплати додаткових робіт.
Судом також враховано положення пункту 17.3 договору, яким визначено, що ніякі зміни або доповнення до цього договору чи будь-яких угод, пов`язаних з цим договором, не будуть дійсними до тих пір, доки вони не будуть складені в письмовій формі, українською мовою та належним чином підписані сторонами.
Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів належного погодження сторонами виконання додаткових робіт у спосіб, передбачений чинним законодавством та умовами договору підряду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви ПП «СМ-Інвестбуд» про стягнення з АТ «Укрнафта» 131844,00 грн вартості виконаних підрядних робіт.
У зв`язку із частковим задоволенням зустрічного позову з відповідача за зустрічним позовом на підставі ст.129 ГПК України слід стягнути на користь позивача за зустрічним позовом 1 749,72 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. 
Також у зустрічній позовній заяві, у судовому засіданні представник ПП «СМ-Інвестбуд» просить стягнути з АТ «Укрнафта» 24200 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Порядок розподілу судових витрат визначений у ст. ст. 129 - 130 ГПК України. 
Так, згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру заявлених вимог.
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
Види адвокатської діяльності визначає ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до якої ними, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Частинами 1 - 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру і погодинної оплати (див. п. 4.20 постанови Верховного Суду від 15.04.2025 у справі № 910/6138/24).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Факт надання позивачу за зустрічним позовом професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими доказами:
- договором про надання правничої допомоги від 16.03.2026;
- додатком №1 до договору; 
- актом приймання -передачі правничої допомоги від 31.03.2026 на суму 24 200 грн.
Надані докази в їх сукупності підтверджують надання ПП «СМ-Інвестбуд» професійної правничої допомоги при розгляді справи №903/253/26 у заявленому обсязі на загальну суму 24 200 грн.
Порядок розподілу судових витрат визначений у ст. ст. 129 - 130 ГПК України. Так, за ч. 4 ст. 129 ГПК України розподіл інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та встановлює, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру заявлених вимог.
Враховуючи часткове задоволення зустрічної позовної заяви, підставними є витрати на професійну правничу допомогу позивача за зустрічною позовною заявою в сумі 12 708,63 грн.
Статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява №19336/04).
Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Суд також зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. У той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126, 129 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові №911/969/24 від 20.05.2026 зазначила, що стосовно застосування критеріїв співмірності згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що за відсутності клопотання сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19).
Аналізуючи зазначені норми у сукупності, Велика Палата Верховного суду висновує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності обґрунтованих заперечень сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема через їх неспівмірність відповідно до частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України статті, та/або за власним розсудом, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Зокрема, суд може змінити розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу згідно з приписами частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України як шляхом зменшення загальної суми таких витрат, зокрема у разі їх неспівмірності зі складністю справи, ціною позову чи значенням справи для сторони, так і шляхом відмови у відшкодуванні чи зменшення розміру витрат на оплату окремих послуг адвоката, зокрема у разі їх невідповідності критеріям реальності та розумності або через неспівмірність суми оплати із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) / обсягом наданих адвокатом послуг (коли одна послуга охоплюється і дублюється іншою послугою адвоката, внесеною до розрахунку) тощо.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).
Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. 
Суд враховує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Отже, ураховуючи наведене, оцінивши надані позивачем докази, виходячи з наведених вище критеріїв, їх оцінки, викладеної у мотивувальній частині цього рішення, та керуючись статтями 2, 73, 75-79, 80, 123, частиною п`ятою статті 129 ГПК України, суд дійшов висновку про стягнення з АТ «Укрнафта» на користь ПП «СМ-Інвестбуд» 12708,63 грн витрат на професійну правничу допомогу, які відповідають критеріям справедливості, необхідності, дійсності та розумності їхнього розміру. 
При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.
2.  Стягнути з Приватного підприємства “СМ-Інвестбуд” (вул. 1-го Травня, 37Л, м. Любомль, Волинська обл., код ЄДРПОУ 41998892) на користь Акціонерного товариства “Укрнафта” (провул. Несторівський, 3-5, м. Київ, код ЄДРПОУ 00135390) 115 680,90 грн штрафу та 2 472,59 грн витрат по сплаті судового збору.
3. У решті первісного позову відмовити.
4. Зустрічний позов задовольнити частково.
5.  Стягнути з Акціонерного товариства “Укрнафта” (провул. Несторівський, 3-5, м. Київ, код ЄДРПОУ 00135390) на користь Приватного підприємства “СМ-Інвестбуд” (вул. 1-го Травня, 37Л, м. Любомль, Волинська обл., код ЄДРПОУ 41998892) 124 561,20 грн основного боргу, 4 641,84 грн 3% річних, 16 606,87 грн інфляційних втрат та 1749,72 грн витрат по сплаті судового збору 12 708,63 грн витрат на професійну правничу допомогу.
6. У решті зустрічного позову відмовити.
7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.
Повний текст рішення складено 06.07.2026.

Суддя С. В. Бідюк