Справа № 366/242/26
Провадження № 2/366/726/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року       селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Гончарука О.П., за участю секретаря судового засідання Дурицького М.С., розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, позивачка), через свого представника, адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича (далі по тексту – представник позивача, адвокат), звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту – відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час позивач проживає разом з матір`ю – ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні. Позивач є повнолітньою, однак продовжує навчатися в Голосіївському економіко-правовому фаховому коледжі з 01.09.2024 та є студенткою денної форми навчання факультету «туризм і рекреація». Термін навчання – 2 роки 10 місяців. Навчання позивача є оплатним, оскільки вона здійснює його за контрактом. На роботу, через навчання, влаштуватись не має змоги. Оплату за навчання мати позивачки здійснює сама, оскільки спільна з відповідачем донька фактично перебуває на утриманні матері.
Просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатись, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку, починаючи з дня подання позовної заяви.

Рух справи
13.02.2026 позов надійшов до суду.
20.02.2026 ухвалою суду відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене на 14.04.2026, відкладене на 05.05.2026 та на 13.05.2026, у зв`язку з неявкою відповідача.

Позиції сторін
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, у позовних вимогах звернулися до суду із клопотанням про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. 08.05.2026 до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову – не заперечує.
Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Враховуючи зазначене, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Оранської сільської ради Іванківського району Київської області, актовий запис № 8.
ОСОБА_1 є повнолітньою та навчається в Голосіївському економіко-правовому фаховому коледжі з 01.09.2024 та є студенткою денної форми навчання факультету «туризм і рекреація». Термін навчання – 2 роки 10 місяців, що підтверджується довідкою ТОВ «Голосіївський економіко-правовий коледж» від 23.12.2025.
Згідно з квитанцій, наданих до суду, навчання ОСОБА_1 – є платним.
З наданої до суду довідки № 1036 від 06.05.2022, вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .
Однак, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання не надає.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
На підставі статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно із статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року (справа №346/103/17-ц).
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцятитрирічного віку.
Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, передбачені статті 182 Сімейного кодексу України.
Відповідач ОСОБА_2 , батько дитини, є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Відсутні також докази, що відповідач має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, тому в сукупності оцінених судом доказів, відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Відповідач позов визнав.
Відповідно до абзацу шостого пункту 11 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року № 14, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцятитрирічного віку, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позовна заява надіслана до суду 22 січня 2026 року, що підтверджується відповідним поштовим штемпелем на конверті, тому аліменти слід призначити саме з цієї дати.
Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач у справах про стягнення аліментів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень.
Відповідно до статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись статтями 198-201 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 22 січня 2026 року і до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_1 двадцятитрирічного віку.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач:   ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя     Олексій Гончарук