Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року Справа№200/1448/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі 
головуючого судді Аляб`єва І.Г., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач) в якому просить 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.12.2025 року № 213050045969 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2025 року про призначення пенсії за віком з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 09.05.1979 по 29.11.1980 роки в Колгоспі «Росія», з 13.11.1982 по 22.02.1986 роки в Колгоспі «Росія», з 13.03.1986 по 05.06.1991 роки в Херсонводострій, з 06.06.1991 по 04.09.1998 роки в Колгоспі «Росія»;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача судові витрати у розмірі 1331, 20 грн.
Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області усі матеріали за результатами розгляду заяви про призначення пенсії, розрахунок стажу, письмові пояснення стосовно того, які періоди не зараховані до страхового стажу з зазначенням підстав не зарахування таких періодів, надати довідку форми ОК-5, РС-право..
В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано до його страхового стажу періоди роботи з 09.05.1979 по 29.11.1980 роки в Колгоспі «Росія», з 13.11.1982 по 22.02.1986 роки в Колгоспі «Росія», з 13.03.1986 по 05.06.1991 роки в Херсонводострій, з 06.06.1991 по 04.09.1998 роки в Колгоспі «Росія» відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, чим порушено права та законні інтереси позивача.
ГУ ПФУ в Донецькій області надало до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позивач звернувся 13.12.2025 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058–IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058). Звернення розглядалося за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Страховий стаж позивача становить 19 років 4 місяці 23 дні. До страхового стажу не враховано період роботи в «совхоз «Россия» (російською) з 29.05.1979 по 29.11.1980 відповідно до записів №2 та №3 трудової книжки від 13.11.1982 НОМЕР_1 , оскільки: - наявне виправлення в даті прийняття на роботу. Внесені зміни щодо дати прийняття на роботу зроблені з порушенням пункту 2.9 Інструкції №162; - дата видачі трудової книжки (13.11.1982) не відповідає даті прийняття вперше на роботу (29.05.1979, з виправленням), що є порушенням пункту 2.2 Інструкції №162; - дата наказу про прийняття на роботу (21.07.1979) не відповідає даті прийняття на роботу (29.05.1979, з виправленням), що є порушенням пункту 2.3 Інструкції №162; - інші підтверджуючи документи, видані за місцем роботи або архівними установами згідно з пунктом 3 Порядку №637, не надавались. В зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 22 роки відповідно до статті 26 Закону №1058, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 15.01.2026 №213050045969 про відмову в призначенні пенсії за віком на заміну рішення про відмову в призначенні пенсії від 19.12.2025 №213050045969. З огляду на вищевказане, Головне управління діяло відповідно до норм чинного законодавства, в межах повноважень покладених на органи Пенсійного фонду України. Просить відмовити в задоволенні позову.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), звернувся 13.12.2025 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058–IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058). Звернення розглядалося за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.12.2025 року № 213050045969 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 22 роки.
В спірному рішенні зазначено, що вік заявника 63 роки. Страховий стаж особи складає 3 роки 7 місяців 21 день. При обчисленні страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки, оскільки печатка на титульній сторінці, яка затверджує видачу трудової книжки, не придатна до сприйняття змісту в повному обсязі. Згідно пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви додаються документи разом зі сканованими копіями, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Крім того, відсутній підпис власника трудової книжки, що є порушенням п. 2.11 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників на підприємствах, в установах і організаціях», яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162. Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, стаж роботи підтверджується документами, виданими за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Страховий стаж зараховано за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 від 13.11.1982 НОМЕР_1 він працював, зокрема, у наступні періоди: з 09.05.1979 по 29.11.1980 роки в Колгоспі «Росія» (запис 1-2), з 13.11.1982 по 22.02.1986 роки в Колгоспі «Росія» (запис 4-5), з 13.03.1986 по 05.06.1991 роки в Херсонводострій (запис 6-9), з 06.06.1991 по 04.09.1998 роки в Колгоспі «Росія» (запис 10-12).
Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058 у разі відсутності, починаючи з 01.01.2018 року страхового стажу, передбаченими частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком, мають особи після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, починаючи з 1 січня 2025 року- від 22 до 32 років. 
Згідно з частиною 3 статті 26 Закону №1058 у разі відсутності, починаючи з 01.01.2019 року страхового стажу, передбаченими частиною першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком, мають особи після досягнення 65 років за наявності страхового стажу, зокрема, починаючи з 1 січня 2028 року- від 15 до 25 років. 
На час звернення за призначенням пенсії 13.12.2025, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 63 роки. 
Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Абзацом 1 ч.4 ст.24 Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1, п.2, п.3 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що для розрахунку пенсії пенсійний орган обчислює страховий стаж за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди, до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
При цьому, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; на підставі показань свідків; даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 від 13.11.1982 НОМЕР_1 він працював, зокрема, у наступні періоди: з 09.05.1979 по 29.11.1980 роки в Колгоспі «Росія» (запис 1-2), з 13.11.1982 по 22.02.1986 роки в Колгоспі «Росія» (запис 4-5), з 13.03.1986 по 05.06.1991 роки в Херсонводострій (запис 6-9), з 06.06.1991 по 04.09.1998 роки в Колгоспі «Росія» (запис 10-12).
Відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 оскільки печатка на титульній сторінці, яка затверджує видачу трудової книжки, не придатна до сприйняття змісту в повному обсязі, а також відсутній підпис власника трудової книжки.
Тобто, фактично, вказані періоди роботи позивача не було зараховано пенсійним органом до стажу роботи позивача, який зараховується для призначення пенсії за віком, у зв`язку з виявленими недоліками при заповненні трудової книжки позивача відповідальними працівниками підприємства, на якому позивач працював.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено», що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.
У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.
Окрім цього суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.
Виходячи з наведеного періоди роботи позивача з 09.05.1979 по 29.11.1980 роки в Колгоспі «Росія», з 13.11.1982 по 22.02.1986 роки в Колгоспі «Росія», з 13.03.1986 по 05.06.1991 роки в Херсонводострій, з 06.06.1991 по 04.09.1998 роки в Колгоспі «Росія» зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи позивача. 
Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.
Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03 грудня 2025 року № 4695-IX визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328,00 гривень.
Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Адміністративний позов подано через підсистему «Електронний Суд».
Таким чином, за подання адміністративного позову у цій справі підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1064,96 грн (3328 грн х 0,4 х 0,8).
Проте, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті 1064,96 грн. сплаченого судового збору.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд 

в и р і ш и в:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.12.2025 року № 213050045969 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3. ЄДРПОУ 13486010) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2025 року про призначення пенсії за віком з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 09.05.1979 по 29.11.1980 роки в Колгоспі «Росія», з 13.11.1982 по 22.02.1986 роки в Колгоспі «Росія», з 13.03.1986 по 05.06.1991 роки в Херсонводострій, з 06.06.1991 по 04.09.1998 роки в Колгоспі «Росія».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3. ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1064,96 грн. 
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено і підписано 28.05.2026 року. 

Суддя І.Г. Аляб`єв