Справа № 185/3332/25
Провадження № 2/185/4322/26
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

04 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Гоцій А.В., представника відповідача адвоката Глєбова Г .В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В

Заочним рішенням суду від 03 вересня 2025 року був задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою від 27 лютого 2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 03 вересня 2025 року було задоволено, скасовано заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2025 року і справу було призначено до розгляду по суті на 13.10 годин 04 травня 2026 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором № 200334166, укладеним 24.03.2021 року становить 57636,41 грн., а саме: · заборгованість за тілом кредиту 37158,44 грн.; · заборгованість за відсотками 3,1 грн.; · заборгованість за комісією 20474,87 грн. 
Представник позивача просив суд слухати справу без його участі.
Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково.
Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково.
В судовому засіданні встановлено наступне.
24.03.2021 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та відповідачем було підписано кредитний договір (оферту) № 200334166 відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за Кредитним договором та надано кредит в сумі 51 504,44 грн. на строк 1097 днів, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 1.1 та 1.2 кредитного договору Позичальник просить відкрити рахунок, що буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надати йому кредит шляхом зарахування суми Кредиту на Рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з Рахунку згідно з дорученням Клієнта.
Щодо відступлення права вимоги: 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до відповідача за кредитним договором № 200334166 від 24.03.2021 року.
Кредитор включив в умови спірного договору комісію в якості плати «за обслуговування кредитної заборгованості» в розмірі 1539,99 грн в місяць. Однак, у договорі відсутній чіткий перелік послуг.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази фактичного надання додаткових послуг, за які кредитором було нараховано комісію.
При цьому відповідно до статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець зобов`язаний безоплатно обслуговувати кредит, надаючи споживачу інформацію не рідше одного разу на місяць.
Позивач не довів, що: надавав інформацію частіше ніж один раз на місяць; здійснював будь-які додаткові дії, які могли б вважатися окремими платними послугами
Представник відповідача надав заяву про визнання позову частково, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21761,64 грн, яка є несплаченою частиною тіла кредиту.
В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення.
В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що комісія за обслуговування кредиту в розмірі , яка на думку позивача складає 20474,87 грн., є несправедливою умовою договору та суперечить законодавству про захист прав споживачів, а тому не підлягає стягненню.
Крім того представник відповідача надав розрахунок часткового погашення кредиту, де зазначив, що Відповідачка здійснювала оплату за спірним кредитом, однак частину сплачених коштів Позивач зараховував в якості комісійної плати за послуги, які не надавав і плата за які є неправомірною. А тому сплачена сума комісії в сумі 15300,90 грн зараховується на погашення відсотків та тіла кредита. Після такого зарахування заборгованість за відсотками складає 3,1 грн., заборгованість за тілом кредита складає 21761,64 грн.
Умови договору про комісію в якості плати «за обслуговування кредитної заборгованості» не відповідають законодавству про захист прав споживачів, оскільки є нечіткими та двозначними, а тому повинні тлумачитися на користь споживача відповідно до ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів".
Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 11 ЗУ "Про споживче кредитування" чітко встановлює обов?язок кредитодавця обслуговувати кредит безоплатно шляхом надання інформації позичальнику один раз на місяць. Позивач не надав доказів про те, що він надавав частіше ніж 1 раз на місяць інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним". Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не "породжує" (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів надання відповідачу будь-яких послуг за комісійну плату, окрім безпосереднього укладення та виконання договору про надання споживчого кредиту. При цьому плата за користування кредитними коштами була погоджена сторонами у вигляді процентів, а дії кредитодавця щодо розгляду заявки та надання кредиту здійснюються у власних інтересах позивача і за своєю суттю не можуть утворювати самостійний об`єкт платних послуг для споживача.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. Пропорційна частина задоволених вимог від заявлених складає 37,76%. 
Позивач не заявляв вимог про стягнення витрат на правничу допомогу. А тому розподілу підлягає тільки вимога про стягнення судового збору.
Керуючись ст.5,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 200334166 від 24.03.2021 року в розмірі 21764,74 грн, яка складається з основної суми боргу в розмірі 21761,64 грн та відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» судові витрати пропорційно задоволеним вимогам: судовий збір в розмірі 914,70 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя:	  	В. О. Головін