Справа 682/1522/26
Провадження № 3/682/344/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Славута
Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленська В.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, протягом року до адмінвідповідальності не притягувався, - ч.1 ст.173-2 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
З протоколу про адмінправопорушення серії ВБА № 138634 від 02.06.2026 р вбачається, що 15.05.2026 року близько 20 год 00 хв в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав словами нецензурної лайки, шарпав за верхній одяг, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. 
ОСОБА_1 вину у вчиненні домашнього насильства не визнав та пояснив, що 15.05.2026 року близько 20 год 00 хв за місцем проживання в АДРЕСА_1 разом із співмешканкою святкував свій день народження та вживав пиво. У зв`язку з пораненням під час бойових дій, має контузію, поранення обох ніг, ходити без допоміжних засобів не може. Тому жодних протиправних дій не вчиняв, співмешканку ОСОБА_2 не шарпав і не ображав, заробіток військового віддавав співмешканці для оплати орендованої квартири. Жодного наміру на спричинення їй шкоди не мав і не має.
З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що її співмешканець 15.05.2026 р за місцем проживання обзивав її нецензурними словами .
У зверненні на лінію 102 від 15.05.2026 р ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який обзивав її нецензурною лайкою.
Пояснення та заява ОСОБА_2 не містять відомостей про конкретні протиправні дії, які були вчинені ОСОБА_1 15.05.2026 р .
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 3, п. 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
ОСОБА_3 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП .
Перебування особи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання або висловлювання нецензурною лайкою не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не передбачене п. 3, п. 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з КУпАП, саме посадова особа зобов`язана всебічно з`ясувати обставини та довести провину. Це вимагає від посадовців збору беззаперечних доказів (відеозаписи, свідки, експертизи).
Будь-які належні, допустимі докази, що вказували б на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 15.05.2026 р близько 20.00 год до протоколу про адмінправопорушення серії ВБА № 138634 від 02.06.2026 р не долучені та в ході розгляду справи не надані.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. 
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Тягар доведення вини (наприклад, факту вчинення адмінправопорушення) повністю покладається на орган, який склав протокол (поліція, інспектор тощо). Усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь. Якщо доказів недостатньо, особа не може бути притягнена до відповідальності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».
Також, в рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".
Оскільки у протоколі про адмінправопорушення серії ВБА № 138634 від 02.06.2026 р відсутня фабула правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, заява ОСОБА_2 та її письмові поясненняне містять відомостей про те, які саме дії 15.05.2026 р о 20.00 год, пов`язані з домашнім насильством, вчинив ОСОБА_1 , вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП .
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294, 173-2 ч.3 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником. 

Суддя Зеленська В. І.