Справа № 706/746/26
3/706/252/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2026 року м. Христинівка 
Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Орендарчук М.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 3 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, 
ВСТАНОВИВ:
В друкованому протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №651662 від 27.04.2026, зазначено, що 27.04.2026 року близько 23 год. 18 хв. в м.Христинівка по вул. Першотравнева водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`янніня зі згоди водія було проведено із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 0,24 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 , будучи представлений захисником Задояним Ю.В., в ході розгляду справи вину у вчиненому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові, або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. При цьому, межі допустимої похибки у вимірюваннях 0,042 проміле.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.     
Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.          
Відповідно до статей 245,251,252,280,283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.  
Як указує зміст статей 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені вст. 251 КУпАП.     
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати з сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. 
Однак, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 докази суддя не може визнати такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» і які свідчать про беззастережну винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.      
Пунктом 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі по тексту Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Приєднані до протоколу відомості про тестуванням ОСОБА_1 , газоаналізатором Drager Alcotest 6810 підтверджують, що масова концентрація парів етанолу у відібраній пробі повітря, яке він видихав 27.04.2026 о 20 год. 40 хв. складає 0,24 проміле.  
Зважаючи на те, що в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому суддя вважає доцільним застосувати норми міжнародного права в галузі дорожнього руху.      
Так, п. 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 (Відень), яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974, зазначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - і у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.           
У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю у крові згідно з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.    
Враховуючи зазначене вище, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 результат огляду на стан сп`яніння - 0,24 проміле, з урахуванням точності вимірювального приладу та положень міжнародних норм, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми в 0,2, встановленої в Інструкції, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,042 проміле), що безумовно не може вважатися порушенням.    
Окрім того, в Інструкції передбачено допустиму норму 0,2% у повітрі, що видихається, а при тестуванні ОСОБА_1 цей показник склав 0,24%, що за правилами заокруглення цифрових значень дорівнює 0,2 %, тобто показник, який не перевищує допустиму норму.        
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. 
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на спростування протоколу і свій захист, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.         
Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Всебічно, повно і об`єктивно ослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які мають доказове значення,у їх сукупності, суддя вважає, що результат огляду ОСОБА_1 у 0,24 проміле підстав для висновку про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння не дає, оскільки такий результат знаходиться в межах похибки та не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.    
Враховуючи вищевикладене, оскільки за наслідками всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено, провадження у справі підлягає закриттю згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.     
На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя -              ПОСТАНОВИВ:    
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.     
Постанова може бути оскаржена особою щодо якої її винесено, її захисником до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Христинівський районний суд Черкаської області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя      Михайло Орендарчук