ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12910/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Юрко І.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/12910/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», в якому, просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24;
- зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15 січня 2004 р. №44.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що при ухваленні рішення від 18.11.2025, яке оскаржується, судом не враховано, що предметом розгляду адміністративним судом у справах №160/15901/24 та №160/12910/25 є різні правовідносини, й одне лише співпадіння сторін у цих справах не надає підстав вважати, що позивачем застосовано невірний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки підстави та предмет позовних вимог у цих справах не є тотожними. Предметом позову у справі №160/15901/24 був перерахунок та виплата грошового забезпечення позивача за період з 29 січня 2020 року до 19 травня 2023 року. Одноразова грошова допомога була виплачена йому лише після звільнення, а саме 11.11.2023 року, що встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/13373/24, тобто за межами предмету спору. В період перерахунку (з 29 січня 2020 р. до 19 травня 2023 року (включно)) згідно рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24 входить і премія позивача з вересня 2022 року до травня 2023 року включно, яка вже була перерахована відповідачем згідно довідки №80/10-3836 від 24.04.2025 року, але не врахована для перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Відповідач відмовився здійснювати цей перерахунок, так як вважає, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу в повному обсязі згідно чинного законодавства, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Невірний висновок суду першої інстанції про те, що позов фактично спрямований на належне виконання іншого судового рішення, призвів до неправильного застосування норм матеріального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про обгрунтованість і законність рішення суду першої інстанції, а також про безпідставність доводів апеляційної скарги. В обгрунтування доводів відзиву зазначено, що судове рішення у справі № 160/15901/24 не містить зобов`язань щодо перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Позивача було звільнено зі служби 04.09.2023 року, а одноразова грошова допомога при звільненні була нарахована та виплачена після цієї дати, тобто поза межами періоду, визначеного судовим рішенням, яке підлягало виконанню. Крім того, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу ДКВС України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 925/5 від 28.03.2018 року, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, а отже, не може бути предметом перерахунку в межах виконання зазначеного рішення суду. Таким чином, на переконання відповідача, вимоги постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року були виконані відповідачем у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з правовими висновками суду першої інстанції, не містять нових обставин чи правових аргументів та не спростовують висновків, викладених у рішенні суду.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, з 17.04.2018 року позивач проходив службу на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)», мав спеціальне звання - капітан внутрішньої служби (середній начальницький склад), а з 31.05.2021 року - майор внутрішньої служби (старший начальницький склад).
04.09.2023 року наказом №148/ОС-23 позивача було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
18 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», в якому, просив:
- визнати протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 17.04.2018 року по 31.12.2022 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2023 року №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44;
- зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 17.04.2018 року по 31.12.2022 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2023 року №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44;
- визнати протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, інших виплат (матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні) за період з 29.01.2020 року по 04.09.2023 року з врахуванням множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2202 року та 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №705 від 30.08.2017 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44;
- зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, інших виплат (матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні) за період з 29.01.2020 року по 04.09.2023 року з врахуванням множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2202 року та 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №705 від 30.08.2017 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 у справі №160/12910/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи “Криворізька виправна колонія (№80)” про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено, а саме, суд:
- визнав протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 17.04.2018 року по 31.12.2022 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2023 року №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44;
- зобов`язав Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 17.04.2018 року по 31.12.2022 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2023 року №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44;
- визнав протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, інших виплат (матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні) за період з 29.01.2020 року по 04.09.2023 року з врахуванням множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2202 року та 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №705 від 30.08.2017 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44;
- зобов`язав Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, інших виплат (матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні) за період з 29.01.2020 року по 04.09.2023 року з врахуванням множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2202 року та 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №705 від 30.08.2017 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24 апеляційну скаргу Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» - задоволено частково, а саме:
- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 р. в адміністративній справі №160/15901/24 – скасовано та ухвалено нове рішення;
- адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково;
- визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» в частині не здійснення перерахунку та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. до 19 травня 2023 р. (включно), обчисленого з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р., з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15 січня 2004 р. №44;
- зобов`язано Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. до 19 травня 2023 р. (включно), обчисленого з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р., з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15 січня 2004 р. №44;
- в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
09.04.2025 позивач звернувся до Державної установи «Криворізька виправна колонія (80)» із заявою, в якій просив надати інформацію щодо перерахунку його одноразової грошової допомоги при звільненні.
Листом №80/10-3836 від 24.04.2025 відповідач повідомив, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24 було зобов`язано Державну установу «Криворізька виправна колонія (80)» здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно, в свою чергу позивача було звільнено 04.09.2023. Тож, виплачена ОСОБА_1 одноразова грошова допомога при звільненні не підлягає перерахунку.
Позивач, не погодившись з такою позицією відповідача, звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судових рішень, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Як вбачається зі змісту сформульованих позивачем позовних вимог у межах справи № 160/12910/25, він не погодився з бездіяльністю Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24. Внаслідок чого, просив зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24.
Тобто, предметом спору, переданого на вирішення суду є перерахунок та виплата ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу при звільненні згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24.
Колегія суддів враховує, що позивач не погодився із розміром нарахованої та виплаченої йому під час звільнення одноразової грошової допомоги при звільненні, однак пов`язує цей перерахунок із виконанням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24.
За умовами п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення.
Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Обов`язковість виконання рішення суду закріплена також у п. 5 ч. 3 ст.2, ч.2 ст.14 КАС України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в яких зазначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Приписами ст.370 КАС України додатково закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Водночас, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24 не містила жодних зобов`язань стосовно перерахунку та виплати позивачу під час звільнення одноразової грошової допомоги при звільненні.
За змістом статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Аналіз наведеної норми процесуального адміністративного законодавства дає підстави для висновку, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, а суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Колегія суддів, з урахуванням встановлених вище обставин, зазначає, що оскільки позивач пов`язує та обгрунтовує свої вимоги з виконанням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24, яка не містить жодних обов`язків стосовно перерахунку та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні, підстави для задоволення позовних вимог, у спосіб, визначений позивачем у позові, відсутні.
За викладених обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року в адміністративній справі №160/15901/24.
Відтак, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/12910/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/12910/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко