Справа № 644/6611/26
Провадження № 3/644/1538/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в особі судді Бароніна Д.Б., за участю особи, яка притягається до відповідальності – ОСОБА_1 , представника потерпілої – Андрусенка Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №987048, 20.05.2026 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство (фізичне, психологічне) щодо своєї сестри ОСОБА_2 , а саме штовхав в груди, хапав за руки та ображав нецензурною лайкою, чим було завдано шкоду фізичному, психологічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №521262, 20.05.2026 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 виражався щодо своєї сестри ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №987049, 20.05.2026 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство (фізичне, психологічне) щодо сестри ОСОБА_2 у присутності дитини (племінниці) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
Постановою суду від 29.05.2026 провадження у справах за вищевказаними протоколами були об`єднані в одне провадження.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні правопорушень та вказав, що 20.05.2026 він прийшов з дружиною та двома товаришами за адресою: АДРЕСА_1 . Йому належала на той час 1/2 частина цієї квартири, тобто він був співвласником. Як виявилося, у квартиру в той день з-за кордону повернулася його сестра ОСОБА_2 , яка перешкоджала йому у дверях квартири зайти до квартири. Він не хапав сестру за руки, не ображав та не вчиняв насильства, проте вони трохи штовхалися з сестрою у проході, коли вона його не пускала у квартиру.
Представник потерпілої Андрусенко Д. під час розгляду справи в суді підтримав позицію, яка викладена у письмових поясненнях потерпілої.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства було надано протокол про адміністративне правопорушення, копію термінового заборонного припису щодо ОСОБА_1 , відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, рапорт працівника поліції, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, заяву ОСОБА_2 та письмові пояснення ОСОБА_2 .
Суд зазначає, що відеозапис з нагрудної камери працівників поліції не містить подій правопорушення та розпочинається після прибуття працівників поліції до помешкання.
Протокол про адміністративне правопорушення, заява про вчинене правопорушення, терміновий заборонний припис та рапорт працівника поліції є похідними від письмових пояснень потерпілої доказами та по суті містять виклад пояснень потерпілої. Вказані докази самі по собі не є достатніми для визнання особи такою, що вчинила домашнє насильство, якщо особа заперечує факт вчинення нею домашнього насильства.
Стосовно ключового доказу у цій справі – письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , суд зазначає, що пояснення потерпілої щодо штовхання, хапання за руки та нецензурної лайки з боку ОСОБА_1 не підтверджуються будь якими іншими доказами (показаннями свідків, аудіо чи відеозаписами, документальною фіксацією тілесних ушкоджень тощо). З урахуванням категоричного заперечення ОСОБА_1 в суді факту домашнього насильства, суд вважає, що не було надано достатніх доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства.
Іншими словами – одних лише пояснень потерпілої особи недостатньо для визнання іншої особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо особа, яка притягається до відповідальності, заперечує факт вчинення нею протиправних дій. В такому випадку працівники поліції мають вжити заходів для збирання додаткових доказів – опитати свідків (якщо такі були), запитати у потерпілої особи чи є аудіо-, відеозаписи правопорушення, вжити заходів для фіксації слідів ударів чи штовхань тощо. 
Таким чином, всі вищенаведені докази, за умови заперечення достовірності їх змісту особою, яка притягається до відповідальності, не можуть бути достатніми для встановлення наявності вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Застосування іншого підходу призведе до того, що особа, яка заперечує свою винуватість, буде визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі одних лише пояснень потерпілої. Такий підхід буде несумісний з принципами справедливого та об`єктивного вирішення справи.
Отже, суд вважає, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не було надано достатніх та достовірних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Отже, провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу правопорушень в діях ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 173-2, 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу правопорушень в діях особи.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Денис БАРОНІН