Справа № 158/1553/26
Провадження № 2-др/158/12/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Корецької В.В.,
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці справу за заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
в с т а н о в и в:
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.06.2026 року частково задоволено позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
10.06.2026 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Позивач по справі ОСОБА_1 та її представник – адвокат Силка Т.Ю., будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду даної заяви, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідач у справі ОСОБА_2 , подав до суду заяву, в якій заперечує щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вже було вирішено судом у рішенні суду від 01.06.2026 у цивільній справі №158/1553/26. Просить розгляд даної заяви проводити у його відсутності.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, а також рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.06.2026 (судова справа №158/1553/26, провадження №2/0158/829/26), судом під час постановлення вказаного рішення суду, вирішено питання про стягнення судових витрат по справі, в тому числі на правничу допомогу.
Оскільки, питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вже було предметом судового розгляду та отримало своє вирішення у відповідному судовому рішенні, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а тому заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Силки Т.Ю. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Силки Тетяни Юріївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання – відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
представник позивача – адвокат Силка Тетяна Юріївна, діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АС №1170476 від 09.04.2026р., юридична адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька