Справа № 930/2612/25
Провадження №2/930/271/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
23.04.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача — Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюх Є.О. звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з даною позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 04.03.2025-100000090 від 04.03.2025 у сумі 20 301,91 грн та судовий збір у сумі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 04.03.2025 уклали кредитний договір (оферту) № 04.03.2025-100000090.
Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 25 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 04.03.2025, строком на умовах, визначених у заявці.
Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору.
Відповідно до умов кредитного договору № 04.03.2025-100000090 від 04.03.2025 Позичальнику надано кредит на таких умовах:
Дата надання (видачі) кредиту — 04.03.2025;
Сума кредиту — 25 000 грн 00 коп.;
Строк, на який надається кредит, — 140 днів з дати його надання;
Дата повернення (виплати) кредиту — 21.07.2025.
Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-4806.
Згідно з п. 10.1 Договору цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем в інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепту), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний під час реєстрації в інформаційній системі Кредитодавця.
ОСОБА_1 04.03.2025 підписав електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку на отримання кредиту, чим підтвердив укладення кредитного договору та отримання на свій рахунок коштів у розмірі 25 000 грн, а відтак акцептував умови Договору.
Договір підписаний відповідачем електронним підписом — одноразовим ідентифікатором. Таким самим одноразовим ідентифікатором відповідачем підписано додаток № 1 до Договору — заявку.
Отже, Позичальник вчинив дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом даного позову.
Під час ідентифікації Позичальника — ОСОБА_1 — на підставі документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.
Позичальник ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 04.03.2025-100000090 пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку України.
Відповідно до Договору від 04.03.2025 та квитанції про перерахування коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 25 000 грн. ОСОБА_1 04.03.2025 отримав кредитні кошти у розмірі 25 000 грн.
Отже, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі.
Водночас ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 20 301,91 грн, яка складається з:
тіла кредиту — 12 501,87 грн;
процентів — 5 550,04 грн;
неустойки — 2 250 грн.
Крім того, відповідачем у справі вчинялися дії, спрямовані на визнання боргу, а саме здійснювалися часткові платежі за вищезазначеним кредитним договором:
6 884,96 грн — 23.03.2025;
5 634,96 грн — 01.04.2025;
7 885,16 грн — 24.04.2025;
6 573,73 грн — 02.05.2025;
5 721,04 грн — 13.05.2025;
15 936,00 грн — 14.06.2025.
При цьому під час формування довідки про заборгованість та визначення суми позовних вимог позивачем враховано здійснені відповідачем платежі та скориговано суму заборгованості, що, на думку позивача, підтверджує існування та визнання відповідачем такого боргу.
Ухвалою судді від 03.11.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання чотири рази поспіль не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в надісланій суду заяві просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що 04.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 04.03.2025-100000090 в електронній формі шляхом акцепту відповідачем пропозиції (оферти) позивача.
Факт укладення кредитного договору підтверджується наданими позивачем копіями пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, інформацією щодо використання одноразового ідентифікатора, а також відомостями щодо проходження відповідачем ідентифікації за допомогою Системи BankID Національного банку України.
Судом встановлено, що відповідач підписав документи, які складають кредитний договір, електронним підписом одноразовим ідентифікатором, направленим на належний відповідачу номер телефону, чим підтвердив свою волю на укладення договору та погодження з його істотними умовами, зокрема щодо розміру кредиту, строку користування кредитом, порядку його повернення, сплати процентів та відповідальності за порушення умов договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом електронного обміну повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, має юридичну силу договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання за кредитним договором, який є чинним, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, а тому є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до вимог ст. 629 ЦК України.
Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 25 000 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 04.03.2025.
Отже, судом встановлено належне виконання позивачем своїх договірних зобов`язань щодо надання кредиту.
Водночас відповідач, отримавши кредитні кошти, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредит та передбачені договором платежі у встановлений строк не повернув, унаслідок чого допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом установлено, що кінцевий строк повернення кредиту відповідно до умов договору настав 21.07.2025, однак станом на день звернення позивача до суду відповідач зобов`язання у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Наданим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується, що заборгованість відповідача за кредитним договором становить 20 301,91 грн, з яких:
12 501,87 грн — прострочена заборгованість за тілом кредиту;
5 550,04 грн — заборгованість за нарахованими процентами;
2 250 грн — неустойка за порушення умов договору.
Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо правильності її нарахування суду не надано.
При цьому суд враховує, що відповідач після отримання кредиту здійснював часткові платежі за договором, а саме 23.03.2025, 01.04.2025, 24.04.2025, 02.05.2025, 13.05.2025 та 14.06.2025, що свідчить про фактичне визнання ним існування кредитних правовідносин та наявності обов`язку з повернення кредитних коштів.
Здійснення відповідачем часткових оплат також спростовує можливі сумніви щодо факту укладення договору, отримання кредитних коштів та користування ними.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
За змістом ст. 610 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати процентів та інших передбачених договором платежів, у зв`язку з чим у позивача виникло право на судовий захист свого порушеного права шляхом стягнення заборгованості у судовому порядку.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом на подання відзиву не скористався, доказів на спростування позовних вимог не надав, у судові засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
За таких обставин суд вважає доводи позивача доведеними належними та допустимими доказами, а позовні вимоги — законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором № 04.03.2025-100000090 від 04.03.2025 у розмірі 20301 грн. 91 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко