Справа № 401/8/26          
Провадження № 2/401/764/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2026 р.         м. Світловодськ 

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,
секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2026 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року в розмірі 88 290,70 грн., судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 травня 2018 року між АТ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 94458980000(26208965662856). Відповідно до умов кредитного договору АТ "УКРСИББАНК" надало ОСОБА_1 споживчий кредит у розмірі 49 500,00 грн., строком до 10 травня 2020 року включно, а позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Процентна ставка складає 55,00 % річних. Відповідач кредитні кошти отримав, але свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у розмірі 88 290,70 грн., яка складається з: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 18 102,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
23 грудня 2021 року між АТ "УКРСИББАНК" та ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 229, відповідно до якого АТ "УКРСИББАНК" передало (відступило) за плату ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" права вимоги, а ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" прийняло належні АТ "УКРСИББАНК" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, право вимоги за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року.
23 грудня 2021 року між ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 23/12-2021/229, відповідно до якого ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" передало (відступило) за плату ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги, а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" прийняло належні ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, право вимоги за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року.
10 березня 2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало (відступило) за плату ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняло належні ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, право вимоги за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року.
З урахуванням принципу розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року в сумі 88 290,70 грн., з яких: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 18 102,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн. (а.с. 2-6)
Ухвалою суду від 05 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі, розгляд справи призначено на 19 лютого 2026 року. (а.с. 90-91)
Судові засідання, призначені на 19 лютого 2026 року, 01 квітня 2026 року та 11 травня 2026 року, відкладено до 22 червня 2026 року за клопотаннями відповідача. (а.с. 97, 105, 110)
Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с. 113-116)
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. Зазначив, що перебуває на амбулаторному лікуванні у зв`язку з раніше набутими захворюваннями, а саме: гіпертоничною хворобою другого рівня та подагрою у стадії загострення з 08 червня 2026 року, у зв`язку з чим не може бути присутнім у судовому засіданні. (а.с. 117-126)
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 49 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників процесу, зокрема, відповідно до частини першої вказаної статті учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, а згідно з частиною другою цієї статті учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Стаття 44 ЦПК України визначає найбільш часті випадки зловживання процесуальними правами, проте їх перелік не є вичерпним.
Верховний Суд у своїй судовій практиці висловив однозначну позицію, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту. Відтак, враховуючи, що перелік дій, наведений у частині другій статті 44 ЦПК України, не є вичерпним, то суд може визнати зловживанням процесуальними правами також інші дії, які мають відповідну спрямованість.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.
У рішенні по справі "Калашников проти росії" від 15 липня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
Крім того, Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, зокрема позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.
Згідно із ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
За весь час перебування справи в провадженні суду, з моменту відкриття провадження у справі, відповідач жодного разу не з`явився у судові засідання, однак неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Так, 17 лютого 2026 року відповідачем подано заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю отримання кваліфікованої правничої допомоги, яку суд задовольнив, відклавши розгляд справи до 01 квітня 2026 року (а.с. 96, 97). 
Надалі, 31 березня 2026 року відповідач знову звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання у зв`язку з проходженням реабілітації та стимулюючої терапії, яку також задоволено судом та відкладено розгляд справи до 11 травня 2026 року (а.с. 100-104, 105).
Крім того, 08 травня 2026 року відповідач подав чергову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на амбулаторному лікуванні, яку також задоволено судом та відкладено судове засідання до 22 червня 2026 року. (а.с. 108-109, 110)
Водночас суд неодноразово надавав можливість відповідачу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання відзиву на позовну заяву.
Як вбачається із заяви від 17 лютого 2026 року, намір у відповідача ОСОБА_1 залучити до участі у справі адвоката виник ще у лютому 2026 року. Відтак, суд вважає, що з 17 лютого 2026 року до 22 червня 2026 року відповідач мав достатньо часу скористатися послугами фахівця у сфері права та подати відзив на позовну заяву.
Таким чином, суд вважає, що заява відповідача про відкладення розгляду справи від 22 червня 2026 року, з огляду на те, що попередні заяви аналогічного змісту задовольнялися судом, а розгляд справи з цих підстав неодноразово відкладався, є зловживанням процесуальними правами та спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи.
З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про відкладення судового засідання, оскільки подальше затягування процесу порушує розумність строків розгляду цивільної справи.
У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 22 червня 2026 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 03 травня 2018 року між АТ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_1 укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 94458980000. Відповідно до п. 1.1 договору, банк на підставі наданих клієнтом документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану Револьверна Кредитна картка "Шопінг картка НПК" картковий рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України. Ліміт кредитування встановлюється у розмірі 49 500,00 грн., строк користування кредитом з 03 травня 2018 року по 10 травня 2020 року (п. 2.2). Процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та за безготівковими операціями становить 55,00 % річних (п. 2.3). Дата розрахунку мінімальної суми поповнення Рахунку (білінгова дата) - 25 числа кожного місяця (п. 2.6). (а.с. 7 зворотний бік - 8)
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 11 535,00 грн. (а.с. 9)
Також встановлено, що відповідач підписав Анкету-заявку на надання споживчого кредиту від 03 травня 2018 року. (а.с. 10)
Відповідно до Договору факторингу № 229 від 23 грудня 2021 року, укладеного між АТ "УКРСИББАНК" (Клієнт) та ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" (Фактор), Клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі боржників (а.с. 13-18).
Згідно із платіжним дорученням № 313690003 від 23 грудня 2021 року, ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" сплатило АТ "УКРСИББАНК" 2 187 928,52 грн. в рахунок оплати лоту згідно Договору факторингу № 229 від 23 грудня 2021 року. (а.с. 19)
З Акту взаємозаліку від 23 грудня 2021 року встановлено, що ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" виконало зобов`язання перед АТ "УКРСИББАНК" за Договором факторингу № 229 від 23 грудня 2021 року. (а.с. 20)
Відповідно до Акту приймання-передачі права вимоги за Договором факторингу № 229 від 23 грудня 2021 року, АТ "УКРСИББАНК" передало ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" право вимоги відповідно до Договору факторингу. (а.с. 21)
Реєстром боржників до Договору факторингу № 229 від 23 грудня 2021 року підтверджується передання права вимоги до відповідача за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року, загальна сума заборгованості 90 190,70 грн., з яких: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 20 002,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с. 22-24)
Відповідно до Договору факторингу № 23/12-2021/229 від 23 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" (Клієнт) та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (Фактор), Клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі боржників (а.с. 25-29).
Згідно із платіжним дорученням № 314210008 від 23 грудня 2021 року, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" сплатило ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" 2 201 451,93 грн. в рахунок оплати лоту згідно Договору факторингу № 23/12-2021/229 від 23 грудня 2021 року. (а.с. 30)
Відповідно до Акту приймання-передачі права вимоги за Договором факторингу № 23/12-2021/229 від 23 грудня 2021 року, ТОВ "Фінансова Компанія "ІНКАСО ФІНАНС" передало ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги відповідно до Договору факторингу. (а.с. 31)
Реєстром боржників до Договору факторингу № 23/12-2021/229 від 23 грудня 2021 року підтверджується передання права вимоги до відповідача за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року, загальна сума заборгованості 90 190,70 грн., з яких: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 20 002,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с. 32-34, 35)
Згідно із розрахунком заборгованості, наданим ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованість відповідача за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року, станом на 10 березня 2023 року складає 89 790,70 грн., з яких: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 19 602,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с. 11)
Відповідно до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, укладеного між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (Первісний кредитор) та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (Новий кредитор), Первісний кредитор відступив Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі боржників (а.с. 36-42, 44-48).
Згідно із Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги відповідно до Договору факторингу № 10-03/2023/01 із загальною кількістю боржників - 29 141. (а.с. 49-51)
Реєстром боржників до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року підтверджується передання права вимоги до відповідача за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року, загальна сума заборгованості 89 790,70 грн., з яких: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 19 602,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с. 52-53, 54)
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість відповідача за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року, станом на 12 грудня 2025 року складає 88 290,70 грн., з яких: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 18 102,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с. 12)
Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", ЄДРПОУ 44276926, офіційно зареєстроване 17 серпня 2021 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с. 55)
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно із ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц від 25 травня 2021 року аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Згідно із ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст. ст. 13, 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановлено, що відповідач в порушення умов договору своєчасно в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.
Дослідивши кредитний договір № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 року, укладений між відповідачем та АТ "УКРСИББАНК", суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за вказаним договором підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки заборгованість нарахована відповідно до умов договору, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 88 290,70 грн., з яких: 70 188,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 18 102,42 грн. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положеннями про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч. 5 ст. 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру", ст. 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.
Суд зазначає, що за змістом ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно із ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених судових витрат у вигляді професійної правової допомоги, позивачем подано: Договір № 02-09/2024-2 про надання правової допомоги від 02 вересня 2024 року; Тарифи на послуги адвоката Воронкова О.М.; платіжна інструкція № 0587170002 від 10 грудня 2025 року; Заявку на надання юридичної допомоги № 1; витяг з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року. (а.с. 62-65, 66-67, 68, 69, 70)
Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо вартості понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката, подання суду належних доказів щодо вартості вказаних послуг та наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 25 000 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
За встановлених вище обставин, судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст. ст. 137, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за кредитним договором № 94458980000(26208965662856) від 03 травня 2018 рокув розмірі 88 290 (вісімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто) гривень 70 коп., з яких:
- 70 188 (сімдесят тисяч двісті дев`яносто) гривень 28 коп. - заборгованість за тілом кредиту;
- 18 102 (вісімнадцять тисяч сто дві) гривні 42 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп.

Відомості про сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12 грудня 2005 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_3 , УНЗР 19690107-01356, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 355 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду 
Кіровоградської області        Ю.І. Макарова