Справа № 527/1595/26
провадження № 3/527/476/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Глобине
Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла 10 червня 2026 року від Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Хильківка, Хорольського району, Полтавської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду не відомі),
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 672513 ОСОБА_1  22 травня 2026 року о 08 год 10 хв в селі Крива Руда Кременчуцького району Полтавської області, дорога Н-08 184, керуючи транспортним засобом Land Rover, номерний знак НОМЕР_3 , для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним , не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого допусти наїзд на перешкоду у вигляді гілки дерева. Внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1  порушив п. 2.3 б Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
24 червня 2026 року ОСОБА_1 до суду направив клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень, в яких вказав, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №672513 від 22.05.2026 йому інкримінується порушення п. 2.3.б ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП. Зі змістом протоколу та виною не погоджується у повному обсязі з огляду на відсутність матеріально-правового складу правопорушення диспозиція статті 124 КУПАП за своєю правовою природою є бланкетною, оскільки для встановлення факту порушення відсилає до Правил дорожнього руху України. Разом з тим, дана норма чітко окреслює обов`язкові матеріальні наслідки, за наявності яких виникає склад адміністративного правопорушення, а саме: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як вбачається з матеріалів справи та самого протоколу, внаслідок наїзду на гілку дерева було пошкоджено виключно автомобіль під його керуванням. Жодних інших наслідків не настало: інші учасники дорожнього руху відсутні, шкоди дорожній інфраструктурі, державному чи будь-якому іншому майну третіх осіб завдано не було. Щодо відсутності суб`єктивної сторони (вини) та дій дорожніх служб подія відбулася 22.05.2026 вранці, о 08:10 годині. Рухаючись із дозволеною швидкістю, він постійно контролював дорожню обстановку. Велика гілка дерева, що лежала на півдороги на його смузі руху, стала раптовою та непередбачуваною перешкодою. Слід наголосити, що дана гілка опинилася на проїжджій частині внаслідок проведення регламентних робіт із прокосу узбіччя дорожніми службами, які зачепили дерево технікою, витягли гілку на дорогу та протиправно залишили її там, створивши штучну аварійну перешкоду для транспортних засобів. Обов`язок щодо забезпечення безпеки руху, своєчасного виявлення, огородження чи негайного усунення таких перешкод з проїжджої частини законом покладено виключно на органи дорожнього господарства (ст. 140 КУпАП, ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» та ст. 24 Закону України «Про автомобільні дороги»). За наявних дорожніх обставин (ділянка дороги з підйомом та закритим поворотом), коли штучна перешкода була створена третіми особами, він об`єктивно не мав технічної можливості виявити її заздалегідь на безпечній відстані. Ним було вжито всіх можливих заходів для гальмування, проте через габарити залишеної на дорозі гілки (діаметром близько 5 см) та наявність зустрічного автомобіля, що виключало безпечний маневр об`їзду, відбувся вимушений наїзд. Відтак, у його діях відсутня винна поведінка (умисел чи необережність) у розумінні ст. 9 КУпАП, оскільки подія сталася виключно внаслідок протиправної бездіяльності дорожніх служб, що виключає його відповідальність за п. 2.3.6 ПДР. Враховуючи вище викладене, прохав відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що заявлені раніше клопотання підтримує в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 276 КУпАП, крім іншого, передбачено, що справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 124 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до змісту диспозиції ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху має знаходитись у прямому причинно-наслідковому зв`язку із пошкодженням транспортних засобів.
Згідно п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, крім іншого, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки (дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху. 
З огляду на вказане, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, вважаю, що дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , яка призвела до пошкодження транспортного засобу, яким він керував, зумовлена неналежним контролем за станом дерева (його гілок над проїжджою частиною) з боку відповідальних осіб комунальних підприємств, тому вважаю, що ОСОБА_1 не допущено порушення п.п. 2.3. б Правил дорожнього руху, оскільки гілки дерев над проїжджою частиною не охоплюються поняттям «дорожньої обстановки».
Отже, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1, ч. 7 ст. 283 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується.
Керуючись ст.ст. 124, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя –
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя Т. В. Левицька