Справа № 169/560/26
Провадження № 3/169/555/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року       селище Турійськ 

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р. К., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2026 року о 00 годині 35 хвилин ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «PEUGEOT», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-07 475 км з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка мова) та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується телефонограмою та довідкою про доставку смс-повідомлення (а. с. 16, 18), про причини неявки суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Враховуючи, що відповідно до положень частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, ОСОБА_1 обізнаний про наявність щодо нього судового провадження, зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, однак до суду не з`явився, то за таких обставин суддя вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності останнього.
Всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
За змістом частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі – Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота , порушення координації рухів , порушення мови , виражене тремтіння пальців рук , різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено порядок і послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан сп`яніння і підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення в повному обсязі доводиться матеріалами справи.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 661111 від 09 травня 2026 року ОСОБА_1 09 травня 2026 року о 00 годині 35 хвилин повторно протягом року керував транспортним засобом марки «PEUGEOT», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-07 475 км з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка мова) та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «PEUGEOT», номерний знак НОМЕР_1 , 09 травня 2026 року о 00 годині 35 хвилин (в комендантську годину) та був зупинений поліцейським. Поліцейський, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки або в медичному закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.
У письмових поясненнях від 09 травня 2026 року ОСОБА_1 вказав, що перед тим, як сісти за кермо, випив 150 мл горілки, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. 
Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2026 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції зазначеної статті.
Аналіз матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні доказів дає підстави для висновку, що при складанні протоколу та оформленні інших документів поліцейським було дотримано вимог КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють підстави та порядок проведення огляду на стан сп`яніння. 
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, що, в свою чергу, дає обґрунтовані підстави для висновку про наявність і доведеність у діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого органом поліції адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.
Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів у судді не має, будь-яких клопотань з цього приводу ОСОБА_1 не заявляв.
Відповідно до частини третьої статті 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому, загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (частина друга статті 317-1 КУпАП).
Враховуючи, що постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2026 року, якою до ОСОБА_1 було застосоване стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк один рік, набрала законної сили 16 березня 2026 року, то невідбута частина зазначеного стягнення на день винесення цієї постанови становить 8 місяців 15 днів.
З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 відповідно до санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами із застосуванням положень частини третьої статті 30 КУпАП.
Додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суддею не застосовується, оскільки транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить на праві власності іншій особі – ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 665 гривень 60 копійок судового збору. 
Керуючись статтями 30, 40-1, 283, 284, 317-1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі частини третьої статті 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2026 року у виді 8 (восьми) місяців 15 (п`ятнадцяти) днів позбавлення права керування транспортним засобом і призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців 15 (п`ятнадцять) днів.
Початок строку позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 рахувати з дня набрання цією постановою законної сили. 
Зарахувати ОСОБА_1 в строк позбавлення права керування транспортними засобами період з дня винесення цієї постанови, тобто з 30 червня 2026 року, до дня набрання цією постановою законної сили. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в указаний строк стягнути з ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу, визначений у цій постанові, – чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя